ja, men er ikke det egentlig veldig lurt på en måte, jo ja?


jo du sparer jo inn litt på tid, altså for meg virker det mere som dette har blitt gjort på veldig kort tid da, eller at det er sånn du %eee du vi må ha noe dukketeater %eee i løpet av uka vi.


desto vanskeligere å %overlapping en dokke da mhm\ja.


ja ja nei det trur jeg ikke det hele tatt, og det er ikke det eneste dokketeateret, for du husker jo også så du på Harold Nelson og Pernille Nelson altså det er faktisk veldig skremmende det óg, men det er litt lysere farger, men det er noe veldig rart med den gamle mannen og hun unge jenta óg.


det er jo liksom ja og de hadde mange andre óg %mmm ja.


det dukka jo opp på den tida altså jeg tenker det var jo litt sånn gullalder for dokkespillere da, sjøl om det er stort sett to familier som driver med det her liksom Strøm og Mykle ikke sant og men allikevel så var det jo mye det var mye dokker.


det var jo Teodor, Titten er jo veldig der har de lært på en måte, tenker du ikke det ja.


men Titten Tei da, f£ f£ f£ for eksempel der var jo der ikke sant f£ for der tenker du at nå har dem lært.


da har dem på en måte %eee og fo£ fordi hvis du skulle på en måte sammenligna det du jobber med i dag med %eee med Fantorangen og de %qqq er det hva er forskjellen i tanke, og %mmm måten dere tenker på når dere lager barne-tv nå og det du liksom føler her da, når du ser det her?


%mmm jeg tenker at %eee at %eee vi %emm kanskje v£ v£ vi prøver nok ut mye mer, det trur jeg.


har dere flere er det mere a£ retningslinjer?


vi prøver nok ut mye mer, også er vi kanskje snillere eller kanskje vil noen si feigere i forhold til at vi har ikke vi vi vil ikke skremme barna.


det er ikke det vi vil, og det betyr ikke at innimellom så blir barna skremt, og det hender for eksempel sånn la oss si at de krangler ikke sant, la oss si at vi spiller at karakterene krangler så er det alltid et eller annet barn som da er det noen som gråter veldig høyt og blir grepet av det fordi det er et drama, vondt å krangle liksom eller noen mister.


%eee vi har fått noen reaksjoner, for eksempel en gang så så sugde Fantorangen opp smokken til Fantus i støvsugeren og det veit vi at det var flere som virkelig ikke sant måtte gå fra rommet når de så det fæle som skjedde der, altså det ble alt for sterkt og måtte gjemme seg bak puta og ha£ har det grusomt ikke sant og.


så at det er klart at du vil jo liksom %eee treffe på veldig vonde og vanskelige ting i småfolks liv, men jeg tror ikke vi hadde t£ vi hadde nok ikke tatt sånne sjanser som det her nei.


ja fordi hvis det %eee la oss nå si at dette hadde blitt vist i dag.


vi synes at andre ting er morsomt også, trur jeg.


ja så så du tenker at med tiden så så har vi på en måte så har barne-tv f£ for£ fordi %eee hva står sterkest i dag?


er det pedagogiske tilnærmingen %eee med tv-programmer som forteller om barn eller hvordan de skal oppføre seg, eller fokus på liksom det at d£ tannpuss og spise sunt og den herre som vi nevnte i stad med?


jeg tror begge, jeg tror begge, og jeg tror at det er en evig kamp og en dynamikk mellom de tinga, tror jeg, også det det tror jeg er lurt fordi det ene er at det går an å være pedagog og og hun er jo pedagog hun Bjørg her ikke sant også e£.


nei %heh hun er utdanna pedagog, men så er det foreldra på en måte.


altså faren til han Arne der er jo Agnar Mykle, veldig berømt %eee forfatter i Norge, også er mens egentlig er det hans kone nummer to, Axeliane Mykle som er den store kunstneren tror jeg, sånn og den som på en måte er dokke %eee f£ familiemenneske der men %eee nei %eee jeg.


nå skal jeg ikke ha fordommer her men Axeliane da liksom.


ja ja men det er flott navn da, det høres ut som Anne Liane ja ja.


det er det er liksom nå skal vi liksom skeie litt ut og d£ tenke nytt og.


ja da får du du jeg ser du går rett i Nesodden-fordom med en gang.


tror du at de er vaksinemotstander også de %overlapping %heh?


hans har jo faren hans har jo skrevet om seksualitet og blir dratt for retten, altså dette er dette er folk som kommer fra grenseoverskridelse, og jeg tenker at %eee eller sånn som syns der hvor det er nødvendig da gjør vi det, også får vi ta støyten også kan du si kanskje generasjonene har gjort det på litt forskjellige måter da.


men %eee nei jeg tror dette er veldig bra folk faktisk, det trur jeg.


men l£ l£ la meg spørre deg, hvis du hadde nå?


altså jeg veit ikke hvorfor jeg fikk liksom ansvaret med å.


jeg tror det er dokkespilleren i meg som ikke %heh bare.


s£ vi forsvarer veldig hardt Pompel og Pilt kjente jeg nå ja %mmm.


men la oss nå si, hvis du hadde fått en %eee en jobb nå da og dem har sagt, du %eee Liv kan du ta også fornye Pompel og Pilt, ta også %eee tjuetjueto Pompel og Pilt, hvordan ville det sett ut?


v£ hvis du fikk frie tøyler til å nå kan du gå inn å å ordne på dukker og fjerne Gorgon helst, %eee eller hver£ hvert fall gi han et par %eee gi han noe briller.


ja her er det liksom du som er redd sjef men unntatt Gorgon da ja ja ja.


ja nei altså hvi£ hvis du nå %eee v£ hva er det første du ville tenkt på eller sånn?


nei jeg tror jeg ville tenkt på helt sånn tekniske ting først som er sånn bevegelighet, eller noe som kan nyansere det derre litt stive, redde uttrykket også.


det med at a£ fordi nå er armene veldig altså dem.


ja jeg tror det at jeg tror at det å liksom ha dokker som kunne spilles på andre måter, men det hadde vært dårlig gjort.


jeg tror man det her må man bare la være akkurat sånn også må man heller lage andre ting, men det men det jeg tror er jo litt sånn det derre med humor og barn ikke sant, jeg tror at det er egentlig så kan de de kunne ha hvis det var løst litt annerledes da ikke sant.


fordi det er jo ofte det er jo så %eee hu£ barnepublikummet er så %emm det de %eee vokser jo også har de veldig mange ulike stadier, sånn at det du har liksom et publikum som er sånn veldig i bevegelse og også hva de synes er morsomt forandrer seg veldig veldig fort.


så jeg trur at %eee jeg trur at det er der man måtte løst det mest da.


de har jo veldig mye humor på konflikt liksom, og jeg syns ikke det er så v£ godt gjort.


og det at de må gjennom den skumle skauen og sånn det.


ja jeg tenker at det jeg liker egentlig litt det at du ser de liksom komme gående, men den den er jo full av mose og det er jo kratt og fælt ja ja.


jeg trur ikke hadde klart å lage noen ny Pompel og Pilt.


du tror ikke det så du du tenker at dette er noe vi bare %eee men så du er veldig å£?


dette er et skritt i vår utvikling, tenker jeg ja.


ja og du er ikke for å på en måte %eee sj£.


nei ikke i det hele tatt, men jeg tror også det er det jeg tror som er altså kjempefint med det da ve£ uff.


jeg det er liksom noe med at når folk setter ut aksen der sånn så blir det veldig mye plass til å gjøre andre ting, ikke sant, og v£ vi har jo barnekulturen i Norge er veldig ung på en måte ikke sant, altså vi har jo vi har okkupert land veldig lenge.


hovedstaden vår, kulturelt, fungerte veldig lenge fra Danmark.


veldig mye av det vi fikk som litt sånn religiøst %eee vi hadde strenge sensurlover her lenge, altså du veit at etter krigen når på en måte sånne som Alf Prøysen og Anne-Cath og Inger Hagerup var involvert i det.


de satt på kafe og diskuterte, hva kan vi gjøre med barnekulturen i Norge?


disse folka, Inger Hagerup og Alf Prøysen går jo inn for å oversette Pippi.


de får så masse kritikk, ikke sant, for å lage det man kaller på en måte nonsenskultur, eller m£ å£ kultur som skal være moro for barna sin skyld ikke sant, hvor det ikke er sånn, vær forsiktig lille hånd hvor du rører ikke sant ikke sånn men sånn.


og hvor og hvor du også legger en veldig sånn sterk forventning om at barn er intelligente, og de er perfekte sånn som de er så vi skal ikke gjøre noe med dem.


de får lov til å være akkurat som de er og de har et kjempepotensiale for å kunne oppleve fol£ ting sånn som alle folk har, men men så er spørsmålet, og det tenker jeg at det er helt tydelig at disse folka har hatt.


de har hatt veldig høy forventing til at barna kan ta imot dette på en seriøs måte.


de er ikke så smarte eller %heh di£ det klarte de ikke, men men jeg men men jeg tror kanskje at det var en veldig nødvendig ting i vår utvikling.


i vår barnekulturelle utvikling så tror jeg det var nødvendig.


også trur jeg at når det kommer til sånn jo men det kan hende vi klarer å ha to tanker i huet på en gang, at du både klarer å tenke, her er det veldig små folk som vi skal ta %eee å man får helt utslett av å si ta barnet på alvor men ikke sant at her er det små folk som vi skal på ordentlig tenke at er intelligente sjøl om de er veldig korte.


også samtidig tenke at, men vi kan ta hensyn til i at der hvor jeg skjønner at han Gorgon ikke fins så er du overbevist om at han gjør det, ikke sant, og det er jo liksom noe av det gøye med barnepublikumet også, at de har en så absurd stor forestillingsevne, mens her blir den på en måte brukt litt mot dem da og det er jo det jeg tenker du gjør når du skremmer barna veldig.


det er at du tar ikke hensyn til at det er på ordentlig, at de trur det på ordentlig liksom ja.


tenker du at de ha£ hadde friere tøyler til å tenke mer kunstnerisk på den tida enn det du på en måte har noe på N_R_K\NRK eller er det %eee?


fordi nå har du %eee tenker du at det er litt mer skrenka inn på %mmm %eee for hvilke muligheter man har til å lage %eee ten£ %eee nye ting?


ja, eller jeg trur i alle fall og jeg kanskje det kanskje det er bra i denne sammenhengen i hvert fall, så kan det hende en£ ja.


jeg tror det er %eee jeg tror vi ja jeg tro£ jeg tror det.


dette er jo liksom på den tida, eksisterer ikke samfunnet for høy moral og sånn på den tida?


jo jo det er jo liksom strengere tider da.


ja da eller nå, altså jeg føler jo at det er litt motsatt nå, det med å lage humor nå.


folk blir jo m£ mye mer krenka eller det er hvert fall lettere å si fra da enn det.


ja eller er ordet krenka noe som vi har funnet på nå men som har eksistert i andre former hele tida ikke sant.


det er jo jeg husker jo det har jo vært masse humorprogram også før hvor du får liksom tusenvis av klager, og folk faller av stolene sine og får vondt i hjertet, og de får flass og d£ d£ håravfall liksom, men man har ikke sagt at man har ikke anklaget dem for å bli krenka.


jeg bare opplever at noen ganger da så bl£ det krenkabegrepet kom når det var andre grupper som sa at de blir fornærma skjønner du ja, så hvis du blir fornærma i det øyeblikket hvis jeg som kvinne for eksempel sier jeg syns ikke den sexy sekretærvitsen er %eee er god, å blir du krenka?


det er liksom de samme folka som føler seg sånn, tar du ikke spøk eller, skjønner du, men man tenker sånn vet du hva tåler du en springskalle altså er jo det man får lyst til å svare, men man sier jo ikke det, hvert fall ikke hvis man innimellom er på barne-tv så kanskje ikke ting blir streama %qqq ja nei.


her kom et lite innspill i krenkingsdebatten der.


ok %eee nå har jeg %heh jeg jeg sparte det verste til eller beste til sist, hvis man kan si det sånn %eee, hvis vi kan vise dette klippet her så kan vi snakke litt rundt etterpå.


%eee %qqq %ttt dette ble jo spilt inn i sekstini, og det var liksom litt samme tid som hasj og marijuana kom til Norge.


tror du at jammen ok hvor£ hvordan %heh hvordan skal du på en måte beskrive denne scenen her?


du går liksom veldig fort dit sånn erfaringsmessig så tenker du dette dette er illegale rusmidler, det er det det må være.


du altså men tror du ikke det er forløperne til Labbetuss egentlig den Moffedillen?


ja tror du ikke det er tidligere utviklingstrinn av %eee Labbetuss?


ja fordi Moffedille spiser jo nøkler og det.


spiser hun masse nøkler, og de trekker det ut gjennom det ma£ Moffedillen ja.


og hva %eee og hva er greia med Moffedille?


nei jeg veit ikke, men dører skal ikke låses.


det skjønt£ skjønte du ikke det, ja det er en Moffedille.


ja fordi det er jo en hund, er er det ikke en type %eee bichon frise %eee?


jeg trur det er en helt egen art, også tror jeg at de har lært seg noen danser med dokkene og ledd veldig mye, også har de lagt til det som morsomt.


men du merker jo også sånn måten dem har den %eee den felemusikken.


du hører at den er litt sånn vridd eller sånn skrudd om til det m£ mere skumle enn, og det er jo et veldig st£.


det ja %overlapping skal ikke være for søtt, helt klart der sånn ja.


det er jo et bevisst grep her som og hva og hva har du å si til ditt forsvar holdt jeg %heh.


men tenker du at jammen er liksom tenker du på ordentlig, altså på ordentlig ordentlig, at de hater barna lite gra£ eller at til har villet skremme liksom, er det ja %heh for %overlapping ja %heh altså.


jammen også her sitter jeg nå %eee nå og jeg, med all respekt til %eee til til skaperne, og det£ dette har jo skapt på en måte blest og det det folk ikke husker jo ikke det %eee f£ folk husker det her og jeg kommer til å huske det her ut altså til jeg dør også det e£ dette.


ikke sant, men du kommer til å våkne skrikende ja.


det har satt et støkk i meg og det er sånn og jeg prøver det på en måte og %eee da jeg fikk dette %emm oppdraget her da og.


så tenkte du hva har Pompel og Pilt med humor gjøre, tenkte du ja.


veit du hva, nei det som skjedde var at jeg satt og så på den scenen en sen kveld også merka jeg at det kom tilbake ting jeg har fortrengt.


ja men virkelig, altså virkelig altså ting jeg har fortrengt og søvnløse netter der hvor jeg liksom sneik meg inn til rom£ d£ b£ %eee til rom£ til søstera m£ %eee søstera mi for å liksom prøve å ligge i prøve å få en liten sånn krok å ligge i da fordi nå kommer Gorgon.


men de sa sånn, hvis du kommer hit roper jeg på Pompel og Pilt ja.


det var han, også når jeg skulle åpne skap, også fordi søstera mi sa at du Gorgon kan plutselig være bak gardinene og i skapet, det fø£ jeg turte ikke å åpne noen skap jeg før jeg var f£ før jeg fylte ti eller noe sånn så så det dette sitter jo i meg og jeg prøver nå å analyse.


dette er en psykologti£ psykologti£, altså for meg er det som å sitte hos psykologen her nå, så hvis du har noen piller for det her så.


du kan bare legge deg tilbake så skal vi gå å legg deg litt på benken.


du men ty£ det jeg tenkte litt var jo tenk deg nå om om liksom førti år så så blir jeg invitert hit til Nasjonalbiblioteket også sier vi sitter det liksom deg i en førtiårig versjon som sier sånn.


jeg har ikke sovet hele livet, jeg på grunn av Fantorangen, altså se på det klippet her også er det sånn %unint også sier du sånn, hva tenkte dere på liksom?


nei altså det var ganske kult på den tida da tenkte litt sånn grensesprengende med litt sånn ja sånn fabelaktige dyr og ikke sant ja.


folk sa det var Ganesha òg på samme tid ikke sant, altså ja også får jeg den i fleisen da, det kan jo hende det ja.


vet du hva jeg tar sjansen tenker jeg, ja og jeg gjør som mine forgjengere vi tar sjansen, så får vi heller %heh ødelegge en nasjon med barn så ha ha for kunsten ja nei da %heh uffa meg ja.


jeg håper ikke jeg har %eee gjort noe så må du plutselig nå fremover bare begynne med.


ikke lat som du tar hensyn til det, du har gledet deg til å si dette %heh, hadde så mye indre trykk nå du kan ikke si alt det også etterpå si sånn %eee men jeg tenker faktisk litt på deg óg nei det har du ikke gjort i det hele tatt.


jeg er invitert hit for å snakke koselig om Pompel og Pilt, og i stedet så får jeg ene anklagen etter den andre og du har helt klart litt for mye erfaring med illegale rusmidler, det har du helt klart, for ellers hadde du ikke bru£ kommet til det eksempelet igjen og igjen her sånn.


jeg bare nevner det, så det er ikke bare psykologisk du trenger %unint si.


hu£ hu£ hun er fra østkanten, hun óg vet du så hun kjenner meg godt igjen.


nei men %eee men Liv dette er jo %mmm dette er fortid %eee og det du jobber med %eee er nåtid.


hva hva tenker du om barn£ barne-tv i fremtiden på på en måte?


tror du d£ det kommer til å dukke opp noen sånn type eksempler som det her eller tenker du at vi?


å, det får vi håpe altså jo jo men jeg håp£ litt sånn som du sa da i i forbindelse med det her krenka-greiene, holdt jeg på å si, eller på den ene sida så tenker jeg sånn.


jeg ønsker meg masse diskusjon om hva vi lager på barne-tv.


jeg syns folk burde bry seg om det masse, også bør vi være uenig om det og og krangle og være opptatt av det, og vi burde være kjempeopptatt av barnekultur generelt fordi det er kjempegøy, og det er innmari mange som er flinke som %eee driver med masse ting.


det er jo litt rart fordi at veldig mange av de sendingene vi har er jo har jo jeg har jo høyere seertall enn gullrekka, veldig ofte liksom.


når vi har møtt sånne barne-tv-folk fra C_B_B\CBB som er liksom engelske barne-tv så har de kokainproblemer og kjører Jaguar, mens vi er sånn vi har br£ liksom knekkebrød med geitost og sitter på t-banen hjem til østkanten, altså vi har mye mer sånn og sånn er jo barnekultur generelt ikke sant, det er det er.


du må elske det skikkelig hvis du vil å jobbe med det, og det er dårligere betalt en annen type kultur, men mye av det er på dagen da, det er veldig fint %mmm.


du slipper å jobbe så mye kveld ja, men men det som men men det jeg tror også nettopp fordi du må virkelig elske det for å jobbe med det så er det faktisk en samling av helt glitrende folk.


og det er verdt for folk å ta en nøye titt på det, også er det også sånn at hvis du er opptatt av at barna dine ikke skal spise giftfremkallende midler, så kan du godt være litt sånn altså kreftfremkallende ting for eksempel eller gift da.


du kan godt være litt opptatt av det vi putter inn litt sånn åndelig òg, hvis du skjønner hva jeg mener?


det %eee det tror jeg er sunt og bra, men i det så tror jeg at akkurat det der med at aksen må bevege seg sånn og at hvis det blir sånn at du aldri kan %eee at ja du må være i et stort rom for å snakke om ting må være stort rom t£ for å snakke om ting.


alt og alt det farlige må vi snakke med barna om.


min erfaring er at de tåler det mye bedre enn oss, altså jeg er liksom jeg syns jeg har opplevd barn løse religionskonflikter som presidenter og andre folk ikke altså vi b£ d£ de dreper hverandre og vi er i fredsforhandling.


vi tar det i fem minutter så ordner de den biffen liksom.


homospørsmålet og alt som jeg har opplevd sånn at det.


jeg har opplevd barn komme og si sånn ev£ %eee Eva, tanta di er her, også er det egentlig liksom kjæresten til mora til Eva da, ikke sant, du skal hjem i nittenåttifem, og så sier de sånn nei nei det er jo ikke tanta, det er mora, så sier de sånn å vi veit det da men det er ikke så mange voksne som forstår det ikke sant.


altså jeg opplever generelt at barn tar veldig mye hensyn til en verden av voksenkonflikter som de må øve veldig mye på å oppleve.


eller de skal dyttes det skal dyttes inn i det før de blir en del av det, og og jeg trur at akkurat derfor alle de temaene å snakke om å bruke tid og sånn.


je£ jeg trur det går veldig bra, og jeg trur at alt kan tulles med trur jeg faktisk.


%heh jeg veit ikke kanskje tulla litt mye i stad.


ja det trur jeg, og jeg trur det er gøy det er så gøy med sånn jeg tulla med noen babyer for jeg var på sånn kurs som babyhumor.


ja jeg tulla med noen babyer, tulla med noen babypersoner.


jo fordi at det er et eller annet med at det derre første du veit Monthy Python for eksempel, de bruker veldig mye humor på norm ikke sant som betyr at de finner et sted hvor norm er veldig etablert og for eksempel her så kan det være ta kirken for eksempel da altså det er ikke et veldig nor£ jeg veit ikke hva jeg skal gjøre der.


jeg reiser og setter meg på feil sted hele tida, men men jeg p£ jeg skjønner at det er norm ikke sant, også sier de hvilke fem ting kan du gjøre her som er feil ikke sant og feil er gøy.


og sånn som Pippi er jo veldig mye sånn humor på norm ikke sant at at Pippi gjør ting som feil også er det gøy men du må egentlig oppfatte veldig sterkt hva som er norm, så å være så trygg på det at det blir gøy at det er feil og derfor så er det jo ofte sånn at når du leser Pippi for barn som er for unge for det så ser de sånn støtt på deg sånn.


føttene på puta det går ikke an ikke sant.


hun er slem mot politiet også går det ikke sånn.


ja %heh det er det en del som ikke har skjønt enda at det er feil, men de er skikkelig da de er veldig voksne og burde ha skjønt det.


nei men %eee men da for eksempel så er det sånn at plutselig så går det fra et år til et annet så skjønner de at det er feil og gøy det med føttene på puta, og da ler de ikke sant mens og og det med norm så da er hva er humor på norm %eee for babyer?


og da var det humortekst hvor de sier sånn at humor er jo en komplisert hjernemekanisme du utvikler cirka åtte måneders alder, eller noe sånn, så før det så bare er det du kan more deg over ting men du har humor liksom som er du krever en hvis smartest£ smartness.


så du mener at jeg kommer til å le av av dette en dag da nå n£ en dag når jeg forstår det?


nei nei nei nei %eee jeg trur du aldri kommer til å le det %heh.


nei men der det er sånn babyhumor kan du gjøre for eksempel at du sier banan jeg spiser banan, jeg spiser banan, også baby ser interessert på du kanskje spiser banan på spennende måter femti ganger.


banan i munnen, banan i munnen, banan i munnen, banan i øret, æ haha ja og da ler baby ikke sant de bare det er babystandup.


de bare knikser med kroppen og ikke sant.


det er jo ikke så mye de kan jo ingenting annet enn å liksom også ler de og ler de fordi det er feil og det er liksom alt som er sånn gjentagende, gjentagende, gjentagende, også brudd haha da ler vi og det er jo veldig gøy at de kan det.


og du men det å skjønne når er du norm, hvilke norm er din ikke sant fordi norm vil utvikle seg, og og vi vil ha ulik norm.


og hvis du kommer til et sted ikke sant hvor folk ikke går i kirka så er det derre, jammen det går ikke å gjøre sånn i kirka, det er jo ikke gøy for alle fordi bare altså jeg kunne ikke eller j£ sånne ting ja og det er det gøye gøyeste med barnepublikummet.


og det her de prøver trur jeg er liksom litt mange forskjellige ting også mye humor på konflikt da forskjellige viljer og det, kan ikke du gjøre det, nei vet du hva altså og det herre ja.


nei men %eee Liv v£ vi lar det være siste ord, og det var fantastisk hyggelig å ha deg her.


%eee du har en fantastisk energi, og det var kjempekult, og det jeg ble ikke særlig %eee klokere på på Pompel og Pilt men.


men f£ har du det litt bedre inni deg nå, eller?


ja ja ja jeg jeg faktisk jeg kjenner en ro og jeg kan sove med lyset av og jeg tør å åpne skap og se bak gardiner, så så noe noe har skjedd da, så det har gått i riktig.


så bra, jeg skal skal sende deg en regning jeg så ja %overlapping.


tusen takk til dere der hjemme og tusen takk til publikum.


jeg håper dere har kost dere, og takk for oss og en applaus til Liv Guldbransen.


jeg forbeholder meg retten til å snuble i tekst for dette var vanskelig.


hei alle sammen og velkommen til Nasjonalbiblioteket.


det dokker\dere akkurat hørte det var lyden av middelalderen i Norge.


først hørte dokker\dere Øyonn Groven more£ mor£ muren unnskyld Øyonn Groven Myhren som framførte tre solbønner.


det er den eldste, kjente norske musikktradisjonen middelalderballaden som dokker\dere fikk høre et utdrag av.


det andre dokker\dere hørte det var Frank Kjosås som leste prologen til Magnus Lagabøtes landslov og det er den vi er samla her i dag, nei ikke i kirken og ikke i bedehuset, det høres nesten sånn ut, %eee men her på Nasjonalbiblioteket for å snakke om.


%eee bakgrunnen %eee håper jeg og tror at dokker\dere kjenner.


det er delvis at med rett der ute har Codex Hardenbergianus på framsyning i Norge for første gang på fem hundre år %eee som er den flotteste utgaven av landsloven som har vært.


den andre bakgrunnen er sjølsagt den betydningen som Magnus Lagabøtes landslov har hatt i norsk og europeisk historie, rettshistorie, samfunnshistorie, politisk historie og for den saks skyld skrift og og og kunsthistorie, så det er det store og det lille bakteppet.


%eee vi har %eee på scenen nå meg, Aslak Sira Myhre.


jeg er nasjonalbibliotekar og med meg har jeg Erling Sandmo som er leder for Nasjonalbibliotekets kartsenter og i tillegg har han en bigeskjeft som professor på Universitet i Oslo.


sånn er det så vi skal lage %eee et et slags %eee lyndypdykk, hvis det finnes, i %eee Magnus Lagabøtes landslov og i %eee i den herre fantastiske boken som da befinner seg like ved oss.


og vi har samlet %eee %eee noen av som som %eee teksten her ville sagt da noen av landets skjønnsomste folk til å snakke om dette.


og det er da et kurs i i tre bolker dette her.


det er det først en %eee en rettshistorisk del og så er det en del om boken der ute, om tekstkulturen, om skriftkulturen som ligger rundt akkurat dette eksemplaret av landsloven som vi har.


så er det en pause med anledning til å se på herligheten og til og med da til å stille spørsmål til folk som kanskje kan svare, og så er det en siste del om samfunnshistorien og rettskulturen som omgir landsloven og som som består i dens praksis.


og da begynner vi med med rettshistorien.


og da har vi selveste Jørn Øyrehagen Sunde som er %eee professor i rettshistorie ved Universitetet i Bergen og som er en %eee en %overlapping han %eee han skrev mer enn de fleste skjønnsomme menn %emm.


så jeg skal da ikke snakke om %eee om %eee publikasjonslisten hans men han jeg kan nevne at han skrev tre bøker i totusenogfemten %eee to om høyesterett og en om om Rosendal.


men i i denne sammenhengen så er det da ikke minst relevant at han har skrevet %emm en stor diger sak Speculum Legale rettsspegelen om norsk rettskultur i historisk perspektiv.


før Jørn får applaus vi må klappe for de som kom på scenen på det riktige tidspunktet.


og så vil jeg òg nevne en annen ting og det er at %eee Jørn i tillegg til å jobbe for Universitetet i Bergen på generelt grunnlag òg jobber med et heilt spesielt prosjekt som er land Landslovsprosjektet,


som Bergen universitet eller Universitetet i Bergen heter det vel korrekt og Nasjonalbiblioteket har sammen som er et forskningsprosjekt som transkriberer og beskriver og nedskriver alle variasjonene vi kjenner av landsloven og skaper en samla kildekritisk framstilling av det.


det er et stort grunnforskningsprosjekt hvor første delen nå er avslutta som skal sluttes i tjuetjuefire når loven òg har jubileum.


%emm hva er det vi skal snakke om i dag?


ja altså det er kanskje det aller viktigaste fordi at eigentleg når vi begynner og så snakke om ein landslov i høgmellomalderen %eee så hadde eg vore mest tilfreds viss alle dykk gispa av begeistring.


men for at ein skal få til det så må ein ha litt bakgrunnskunnskap og.


ja altså de£ det å lovgje det er ein heilt naturleg del av vår måte å styre eit samfunn på.


vårt eige storting gjer cirka hundreogtjue lovvedtak kvart einaste år, men det som vi ofte gløymer er at det er ein relativt ny måte å styre samfunnet på.


den har vore mykje brukt over heile Europa i cirka tohundre år, men med ein gong vi kjem tilbake før Napoleon så er det å gje lover generelt men ikkje minst lovbøker det er sjeldan.


og i mellomalderen så blei det til saman gitt fire riksdekkjande lovbøker.


det blei gitt ein del som berre var for byar eller provinsar men riksdekkjande lovbøker det var for krevjande for dei fleste og det er der landsloven %eee høyrer heime så i eit sånt lite elitesjikt av lovgjevingsprosjekt inn i europeisk høgmellomalder.


ja det er fyrst %foreign som er frå Sicilia.


%eee det er den fyrste tolvhundreogénogtredve\tolvhundreogtrettiéin ingen stor suksess.


%eee den varte i nesten seks hundre år fordi ingen brukte han.


så %eee men det er den fyrste og så har vi %eee %foreign som er heilt motsett altså det er eit %eee fantastisk komplekst og flott lovverk laga for Castilla i dagens Spania.


det er det flottaste lovverket Europa såg før syttenfireognitti\syttennittifire, men derfor var det so komplisert at han blei trekt tilbake i tolvsyttitre.


og der er det altså året etterpå kjem landsloven %eee så den er nummer tre og så kjem den svenske landslagen cirka trettenhundreogfemti.


%eee den hentar ein god del inspirasjon av den norske landsloven og det er ikkje minst fordi den svenske kongen på det tidspunktet var konge både i Noreg og Sverige så så landsloven er nummer tre av desse.


altså det er mange grunnar til det men men det fyrste er jo at landsloven er i bruk i fire hundre år.


det er viktig i seg sjølv men dei det tilseier ikkje at at eller han varte i fire hundre år men det det tilseier ikkje at han var mykje brukt men %eee som Aslak var inne på så har vi jo no gått igjennom alle manuskript og vi har og og notert variasjonar.


dette er eit arbeid som Magnus Rindal har leia og som Anna Horn som begge skal opp på scenen har har bidratt til men vi har altså sjuogtredve\trettisju manuskript av landsloven ifrå trettenfemti eller tidlegare og sjuogførti\førtisju unike manuskriptfragment.


og viss vi nå gongar opp altså lagar ein kalkyle på kor mange som har gått tapt og deler det på Noregs befolkning i trettenfemti så kjem vi til at landsloven har funnest per el£ eitt eksemplar av landsloven har funnest per elleve hundre og femti innbyggjarar.


det indikerer ein voldsom\veldig bruk og popularitet.


og så er det jo slik at alle hadde ikkje like stor tilgang til eit manuskript men gir vi eitt manuskript til alle lagmenn, eitt til alle sysselmenn som hadde politimyndigheit, gir eitt til alle kloster, eitt til alle biskopar, ti til erkebispen og tjue til kongen, så har vi likevel eitt manuskript per sekstenhundre innbyggjarar i Noreg igjen.


%eee hvorfor jeg må nesten spørre spørre om det %eee hvorfor er det akkurat i Norge %eee og akkurat under Magnus Lagabøte at denne loven blir til?


hvorfor lykkes det her og kan du starte der?


var eit stort spørsmål så eg må ta eit utval trur eg av faktorar.


%eee den eine er jo det det skal vi vere klar over %eee landsloven er ikkje begynnelsen\byrjinga på ein norsk lovtradisjon.


vi har ein lang lovtradisjon og både Den eldre Gulatingsloven og Frostatingsloven eksisterte sannsynlegvis òg ei lovbok frå Eidsivatinget og Borgarting.


og både Frostatingsloven og Gulatingsloven har reglar som vi med stor sikkerheit kan føra tilbake til tidleg tusental og reglar vi med mindre sikkerheit men nok men eg trur nok likevel vi kan da føre tilbake til nihundretalet og kanskje åttehundretalet så vi har ein lang lovtradisjon.


samtidig så er det eit par andre faktorar som speler inn.


vi hadde borgarkrigar i Noreg ifrå ellevetredve\ellevetretti fram til begynnelsen\byrjinga av tolvhundretalet.


dei var aldri store i omfang men dei varte over lang tid og det gjer at du har ei befolkning som er rett og slett trøytt konflikt og som er veldig mottakeleg for den typen fredeleg samfunnsstyring som som landsloven representerer.


og så har vi dette fantastiske tolvhundretalet under Håkon den fjerde som er ein konge som opnar opp det norske riket for europeiske ko£ %eee kul£ impulsar og koplar det allereie med det gode some finst der og skapar ein kultur, både ein politisk kultur og ein intellektuell kultur som gjer landsloven mogleg.


og so skal eg begrense\avgrensa meg til ein faktor til og det er jo sjølve Magnus Lagabøte veldig interessant karakter.


han er den einaste kongen i norsk mellomalder som ikkje fører krig.


altså han bruker sine ressursar på å styre samfunnet i med å laga denne lovboka, vi må hugse at det er eit det er eit omfattande arbeid, det tar lang tid å laga denne lovboka, %emm og som har ein slags sånn ein kar£ ein personlighet\personlegdom som gjorde at han fekk folk til å jobbe saman.


dei konfliktane vi ser før hans regjeringstid og etter hans regjeringstid dei ligg daude når han styrer, så det er litt og eit spørsmål om person og personlege eigenskapar.


men kan kan vi gripe fatt litt i det fordi at %eee som du sier dette er jo det som vi pleide å kalle høg£ den norske høgmiddelalderen og på en måte Norgesveldet og alt dette så det er jo høydepunktet på mange måter i den gamle norske historiefortellingen.


og jeg har lest en plass %eee at ha£ fa£ altså ma£ f£.


far til Magnus Lagabøte Håkon den fjerde %eee sendte ut opp til hundre %eee %foreign stod det på engelsk altså utsendinger %eee til Castilla og til Italia for å studere %eee %eee rettsvitenskapen på det tidspunktet.


hva diskuteres på universitetene i Italia?


og vi vet at han òg sendte diplomatiske forbindelser til tuni£ Tunisia så det var en embi£ ambisiøs mann men men det jeg da lurer på er er det tenkbart altså er Norge på det tidspunkt et samfunn som som har hundre mann å sende ut, eller er det en slags overdrivelse tror du?


desse hundre altså da hundre personar reiser med viss vi skal ta heile den historia reiser med prinsesse Kristina, altså søster til Magnus Lagabøte.


ho blei gift med prins Phillipe av Castilla og då er det hundre personar som reiser ifrå hoffet i Bergen til Castilla.


og dei er der og studerer nettopp denne lovboka %foreign som blir laga på dette tidspunktet og dette var %foreign, altså det var dette alle snakka om sant.


dei har studert prosessen og så har dei kopiert prosessen, ikkje innhaldet.


det er ingen reglar som er like i %foreign og landsloven, men prosessen for å lage den er lik.


så det og og og bakgrunnen for at Kristina blei gift det er jo at %eee kong Alfonso av Castilla ønskjer å %eee a£ ha eit angrep på Nord-Afrika rett og slett, %eee og den største flåten i Europa den er i Noreg.


og det er derfor dei har den der giftingsalliansen og som altså fører lovgivingsideen eller ideen var nok her men de£ du dei kan studere at dette er mogleg når dei er der.


og så har vi dei som har studert altså ein av dei som som som reiser ifrå hoffet.


ein må ha hatt nesten ein bevisst politikk på å senda ut folk for å studere og ein av dei som har studert er Lodin Lepp som er sendemann.


han %eee er med prinsesse Kristina til Castilla, men han er òg heilt sentral i arbeidet med landsloven og den som set punktum for heile dette prosjektet når islendingane får sin eigen lov gitt av Magnus Lagabøte i tolvåttiéin.


så du har både denne store delegasjonen og kva dei såg i Castilla, men du har desse unge aristokratane som er ute i Europa på universitet og får idear som dei tar med seg heim.


det er jo et %eee fasinerende bilde av Norge i dette òg fordi at hvis du da ska£ sa£ sender hundre mann så sender du dalo£ %eee du har Lodin Lepp og andre på universitetene som studerer dette så så og og den største flåten i Europa som som %eee Philippe tenker at denne kan jeg bruke til å %eee okkupere Nord-Af£ Nord-Afrika med.


%eee så er det jo et bilde av hvor livet ved hoffet i Bergen da %unint heilt sikkert i Viken og den av£ utkroken her borte i Oslo òg %eee har relatert seg til storpolitikken i Europa %eee på på nærmest en sånn daglig basis %eee.


ja altså for det fyrste ho£ hoffet er delvis faktisk omreisande på dette tidspunktet %eee sånn at det har vore fl£ dette miljøet har forflytte\flytta seg rundt i Noreg %eee men Håkon den fjerde er blant anna kjent for nettopp å opna hoffet opp for europeisk kultur, det er spesielt den franske.


%eee og han er ein lærd mann, altså ifylgje islandske sagaer så haldt han ikkje tilbake men talte i store forsamlingar på latin, for eksempel.


han initierer omsetjing av ulike diktverk på fransk til norrønt som blei presentert ved hoffet.


sånn at %eee etter desse øydeleggjande borgarkrigane så får vi ein veldig sånn intellektuell oppblomstring faktisk i Noreg der ein hentar inn impulsar men altså koplar det òg med det som allereie fanst der ifrå før, og og landslovsprosjektet er nok litt utenkjeleg utan den det rammeverket.


og er det da utenkelig at nei er det da også en en faktor her at at Spania er jo på denne tiden %eee har på den tiden som nesten to hundre og femti år igjen til det vi i dag regner som Spania som %foreign.


ja ja altså %eee Noreg på dette tidspunktet har stabile grenser.


vi reknar det jo ofte som ein stordomstid fordi Noreg er på ikkje sant geografisk utstrekning på sitt største.


%eee viss eg får lov til å omdefinere det som rettshistorikar så vil eg jo seia at det jo fordi vi utrettar store ting, altså det og så kunna bruka lov for og så styre eit samfunn i staden for å bruka fysisk makt det er ein ein stor ting.


og viss viss eg får lov til å hoppa litt no i tema berre bitte litt så er det er det flottaste med landsloven og som er aller mest imponerande, det er jo at den tar spesielt hensyn\omsyn til grupper som ikkje kunne vera på slottet i Bergen der lan£ loven også sikkert blei skriven og lobbyera.


altså den gruppa som i størst grad er tilgodesett i landsloven er dei fattige.


dei slepp ikkje inn ein gong sant på slottet men det er dei du tilgodeser, og viss du er ein konge som tilgodeser dei som ikkje har makt til å takka deg og gje deg tenester igjen, då er du ein ein konge som styrer langt utover eigeninteresse og kort profitt.


men du det dette må du utdype %eee og fork£.


men altså forklar %eee forklar %eee sånn at en enkel sjel fra Stavanger kan forstå!


%eee hva er det i loven som %eee tilgodeser de fattige som du sier, du har tek£ på pekt på kvinner og barn tidligere, %eee og som ikke finnes andre plasser eller som ikke fantes før, altså hva er det for noe?


koss\hvordan finner vi dette når vi leser lovtekstene?


ja altså %eee la meg fyrst gje dykk eit eksempel på korleis ein tenkte kring dei dei fattige i den eldre Gulatingsloven.


%eee den eldre Gulatingsloven har altså røter langt tilbake i tid, iallfall tilbake til begynnelsen\byrjinga av tusentalet, men men den er nedskriven i det manuskriptet komplett.


det komplette manuskriptet vi har er ifrå tolvseksti, så det er berre fjorten år før landsloven kjem, og der har vi ein regel om gravgangsmenn og den går enkelt og greitt ut på dette.


viss ein frigjeven træl svelt og det er ganske mange frigjevne trælar fordi du er frigjeven træl i fem generasjonar så det det er gans£ det er ein ganske stor gruppe folk, altså ette£ etter frigjeringa så er du frigjeven træl i fem generasjonar.


%ttt viss ein frigjeven træl svelt og han har ein familie så har han ingen rettigheter\rettar i høvet til sin tidlegare eiger og hans etterkommarar.


skulle han likevel gå til den tidlegare eigaren å be om mat skal den tidlegare eigaren grava eit stor hola på kyrkjegarden hive alle nedi og den som overlev lengst skal han fø.


det er ikkje ein regel der ein tar hensyn\omsyn til dei fattige sine behov.


og det %heh %eee og det det er ikkje ein regel som er blitt slik av rein tilfeldigheiter fordi vi finn seinare i landsloven at gravgangsmenn er ein eigen skatteklasse.


poenget var nemleg at viss du tok inn ein gravgangsmann i staden for å hive han nedi dette holet så skulle du ikkje tapa på det fordi du blei skattlagt etter blant anna kor mange be£ som budde på garden.


sånn at det det gravgangsmenn denne sk£ klassen av frigjevne trælar, dei har funnest og dei blei tatt hensyn\omsyn til når du utarbeidde skattesystemet, så så den regelen gjev uttrykk for haldningar %eee i forhold til dei fattige.


landsloven den har ei innfører indirekte ei almisseplikt overfor dei fattige.


det vil seie at landsloven har ein regel som seier at viss du viss nokon kjem på døra di og tiggar og dei svelt så må du gje dei mat, viss ikkje så kan dei ta det dei vil.


og det er klart det er veldig motiverande %eee %eee regel å ha.


%eee men men det er li£ litt viktig her er at den regelen gjeld berre uavkorta kvinner og barn fordi den du har ein annan regel som går ut på at viss det kjem ein mann på døra di og tiggar og vedkommande er arbeidsfør så skal du setje han i arbeid og så skal du heller lønna han for arbeidet med mat.


vil han ikkje arbeide så skal du gje han ein omgang juling og setje han i arbeid så.


jeg synes det er mye sunn fornuft her Erling.


og og og for all del altså dette dette er veldig enkle reglar.


det er uttrykt i eit veldig enkelt språk og det såg vi i prologen som Frank Kjosås les òg, altså det det det er sagt eksplisitt i prologen at dette skal vera forståelege sjølv for dei som ikkje heilt har evne til å forstå loven så det er eit veldig enkelt språk.


men sjølve denne distinksjonen som vi her snakkar om med dei to reglane det er ein distinksjon i mellom dei verdig og uverdige fattige.


det går rett inn i ein filosofisk debatt blant blant %eee blant anna mellom fransiskanarane i høgmellomalderen.


vi kan føra den tilbake til Gratian i Bologna på elleveførtitalet, så her har dei tatt store filosofiske idear og gjort det veldig enkelt, men dei tilgodeser altså dei svakaste.


så det er jo %eee det er jo da spørsmålet.


hvorfor skal man plutselig begynne å ta ta dette her hensynet til de fattige?


dette det går jo veldig fort å å få tilslutning til landsloven sant.


det går kjempefort og alle synes at dette er en god idé.


ja det er nok fordi av og til så blir vi litt lurt %eee fordi du ha£ viss du ikkje har lovgjeving så har du ikkje eit godt instrument for effektivt å forandra loven og Gulatingsloven den er blitt til og den utviklar seg i ei tid utan den type lovgjevingsmakt.


og på eit tidspunkt so begynner den å komma i utakt med samfunnet men du har ikkje ei lovgjevingsmakt som fort og enkelt kan revidera han utifrå nye haldningar.


så dermed så så blir den ståande alt for lenge i forhold til samfunnsendringar og dermed så får vi den bråe overgangen på fjorten år der landsloven presenterer noko heilt nytt.


men det er fordi det er eit samfunn som er overmodent og vi kan òg tenkje oss at praksis hadde endra seg noko, men so plutseleg i tolvsyttifire så kjem ein lov med heilt nye prinsipp.


men så er jo spørsmålet kva byggjer den på og den den den byggjer rett og slett på ein idé fordi at vi tenker kanskje ikkje på det, altså det at menneskjer er er like altså i form av den franske revolusjon også vi har den europeiske menneskerettserklæringa og så vidare som reint sekulære idear, det har eit religiøst opphav.


og da£ du introduserer den ideen om at du har ei omsorgsplikt for alle med ideen om at alle er skapt av gud.


det var heilt nødvendig for å introdusere ein fellesskap i si tid.


det betyr ikkje at dei ikkje hadde funnest fellesskap før men den var knytt til dei du var i slekt med.


det var ganske mange for det var ut til og med din sjettmenning\seksmenning sånn altså alle barn av din tipptipptippolderforeldre var dine slektningar så det det er ei stor gruppe men det er langt ifrå alle.


plutseleg så får du altså ein idé om ein universell nesteforhold og det er den landsloven byggjer på.


men san£ %eee det her er jo %eee en en s£ en storslagen visjon da og en flott tanke sant men men den plutselige ideen om det universelle er jo er jo et sprang da.


altså hvis man hvis man snudde på det og sa at %eee noe av grunnen til at denne loven slår så eller vinner så rask tilslutning er at den fremstår som et effektivt styringsredskap.


og at det er selve arten av politisk makt så å si som er i endring.


ja altså det det ja og det her det er veldig viktig %eee og to ting ved det du seier no.


det fyrste er jo at du ha£ altså lovgjeving blir mogleg og det blir effektivt når du får ein suveren.


det har ikkje vore så altså tinget har drive å endra retten men det er berre stykkevis og delt.


no får du ein suveren altså ein konge som kan setja ned komitear, som jobbar med loven, lagar utkast, diskuterer det, forandrar alt i ein heilhet\heilskap.


du har ein kommandostruktur på det tidspunktet som som gjer lovgjeving lettare og då er det lett å tenka at oi sann men då har vi jo gått ifrå demokratiet på tinget til tyrannen på trona.


men så enkelt er det ikkje fordi landsloven, og det det er der litt nøkkelen i det du du snakkar om no Erling ligg, %eee den legg opp til ein styringsmodell som er veldig kompleks.


altså vi har ein konge, han gjev ein lov som han vil at alle skal følgja, og så har han ein rettsleg administrasjon som består av cirka i tolvsyttifire er det cirka tolv til fjorten lagmenn dei skal på det mesta bli seksten og så har han cirka femti sysselmenn.


det er alt med ein befolkning på kanskje firehundretusen.


korleis i all verda skal han greia å få dei til å følgja ein lov med så få tenestemenn?


men det er då han legg opp til at lagmannen som kongeleg dommar, han skal vere med i alle alvorlege sakar og bestemma kva er rett.


deretter så er det hans meddomsmenn som er tolv regionale personar, dei avgjer bevisspørsmålet.


og så når det gjeld sjølve utmålinga for eksempel av erstatning og slike ting så blir det overlate til seks til tolv heilt lokale personar som kjenner lokale forhold.


det er sentralstyring, regionalstyring og lokalstyring, og det betyr at når kongen gjev loven så seier han her er rammene som dokker skal halde dokker innanfor, men innanfor dei rammene så har ein regionalt og lokalt veldig stor påverkingskraft og eg trur der ligg litt av suksessfaktoren.


du må godta ein del nye prinsipp, men du får lov til å vera med å utforma korleis dei skal verka i praksis, og litt av denne veldige spreiinga vi har vore inne på og sånn skuldest nok at ein på den måta vann folk sin sitt engasjement i loven.


så det er tyrannen på trona, ja definitivt, og ein konge som gjev ein lov, men utøvinga av han skjer heile tida i samarbeid.


og for å leggja det til kongen går til og med så langt at han seier eksplisitt at viss loven er for streng eller for mild, skal den ikkje følgjast.


so lenge dommarane kan bli einig om korleis retten skal vera, så kan dei bestemma det i staden for.


men det er klart då har han sin lagmann med i det systemet.


han har si stemma og lagmannen kan sensurera avgjersla.


han kan seie, sjølv om alle dei andre er einige, så kan han seie dette er for langt ifrå loven men dei har altså moglegheit til å fråvika lovens ordlyd og det gjev el£ veldig mykje makt regionalt og lokalt.


så dette her er jo da også en rettskultur der loven gir inntak til makten for en en breiere folkegru£ eller en et breiere samfunnssjikt enn før sant.


at du får sta£ du får et rom for en lokal elite som kan gå inn og ta del i den kongelige makten i alle fall på en annen måte enn før sant.


ja og og det det er ganske omfattande kven som kan spesielt bli utnemnde i desse lokale nemndane så er det det er ganske brei rekruttering.


ja fo£ for spørsmålet der for det Erling nå sier du %eee at en lokal elite får tilgang i i større grad enn før.


jeg vil gjerne snu det spørsmålet på hodet.


%eee det fins jo en type tradisjon i forståelsen av norsk historie som er den historien om den frie norske bonden, samfunnet som ikke er føydalt og så videre og så videre, og det fins fins mange ting rundt det.


men men %eee den enorme gjennomslagskraften som Magnus Lagabøtes landslov har i Norge og Norgesveldet og den lange varigheten han har %eee må jo på et eller annet nivå, som du nå forteller %eee om Jørn, bygge på at den er i tråd med både en rettsfølelse og at den løser et problem, i dette tilfellet fattigdomsproblemet, frigitte treller, %eee moderniseringsbehovet rundt lovverket.


men %eee er de£ kan det tenkes at dette er, sjøl om det ikke høres sånn ut, et åpent spørsmål?


kan det tenkes at det prinsippet som ligger i landsloven %eee om %eee folkelig meddomsvirksomhet folkelig deltakelse at det ikke er embetsmennene men bøndene sjøl som som %eee utmåler straff og og og tar inn bøter og så videre at det bygger på rettstradisjonen før da altså tingordningene og det som har vært førskriftlig tid òg at det er en av grunnene til at det går videre.


altså at det ikke nødvendigvis er et brudd men en videreføring av en tradisjon folk opplever som legitim?


ja altså tinget har jo hatt òg altså på tinget har folk vore representert, så er det veldige diskusjonar om om alle sosiale lag og så vidare har vore representert, men altså du har hatt ein ein relativt vid representasjon på tinget òg, og det er klart at den tingtradisjonen %eee den byggjer landsloven delvis på.


%eee delv£ %eee ded£ %eee landsloven erstattar nokon av dei gamle ordningane med ordningar sette i eit nytt system %eee knytt opp mot der du nettopp koplar det s£ det kongelege styringsapparatet med folkeleg deltagelse\deltaking.


og det gjer ein på ein veldig effektiv måte.


for all del altså det er litt viktig det er ikkje unikt norsk at du har lekpersonar i i domssystemet.


det finn du viss vi ser bort ifrå Italia så finn vi det på på på dette tidspunktet tolvfireogsytti\tolvsyttifire stort sett dei fleste plassar.


det som er veldig spesielt er éin styrken på det altså at ein går så langt i å gje meddomsmennene m£ moglegheit til å forandra loven fylle lovtomme rom og så vidare tolka loven.


dei får veldig mykje makt så det er det eina så det er ein styrke i dette som er ganske unik i ein europeisk samanheng og så er det levetida.


altså for det at %eee desse lekdommarane som vi har stort sett som sagt over heile Europa på begynnelsen\byrjinga av trettenhundretalet dei fell vekk i eine landet etter andre å£ og århundra og opp igjennom og når du kjem til sekstenhundretalet så er det stort sett borte.


og så har du eit par plassar der det forsett å vera og det er typisk i Norden og England, og i i Noreg så har vi jo ein uavbroten tradisjon for denne typen maktblanding mellom lekdommarar og profesjonelle dommarar som går heilt fram til i dag.


%mmm bare en en siste ting %eee til dette her med.


er vi ferdig, får ikkje håpa det %overlapping.


ja vi må sjå bilde det var det eg begynte å bli redd no.


%eee men men bare akkurat det der med med fattigdomsproblemet som jo ikke blir løst men som i hvert fall er håndtert med et ønske om at folk skal overleve.


hvis vi nå liksom skrur skrur tanken tilbake til null her så er jo dette også den her er tanken om at %eee befolkningen skal være stor.


det eine er at du har ein grunnleggande verdi, altså viss vi alle er skapt i guds bilde så har du eit eit ansvarso£ eller omsorgsplikt overfor andre %eee og det er veldig viktig med landsloven og har iallfall vore om den altså den tanken har nok vore ulikt fordelt i Noreg på den tida.


den har vore veldig sterk hos Magnus som og det er berre ein sånn liten digresjon før eg svarar på resten av spørsmålet ditt.


Magnus Lagabøte er interessant fordi han er nok aldri tenkt å bli konge i det heile tatt, altså når han er to år gammal i tolvførti då blir den eldre broren hans Håkon krona til konge i lag med faren Håkon den fjerde.


så du har altså Håkon den unge og Håkon den gamle som regjerer i lag i sytten år og Magnus han driv med heilt andre ting han.


han er i klosteret til fransiskanarane i Bergen Olavsklosteret og fylgjer førelesingane der og så plutseleg dør broren hans ved eit uhell i tolvfemtisju og så bli Magnus konge.


det hadde han nok nok ikkje tenkt men så blir han på ein måte fransiskanaren på trona, altså han er forma av tiggarmunkane han, og så blir han konge utan heilt å ha villa det og så fortsett han som munk med krona på.


det er litt der han er så han er fasinerande person.


jo veldig viktig altså om befolkninga er stor men det er nok viktig at befolkninga er produktiv.


og dei aller fleste reglane som angår fattige i landsloven dei dei gjeld ikkje almisseplikt eller omsorgsplikt i form av legdsystem og så vidare men det gjeld reglar for å få dei fattige inn i produksjonslivet igjen,


altså spesielle reglar som gjer at dei fattige skal ha moglegheit til å rydde seg jord, til å leige seg ei ku, til å ta opp lån.


altså alle desse reglane %eee rett og slett økonomiske reglar har spesielle %eee ting ved seg som gjeld dei fattige og deira moglegheiter.


sånn %eee så så loven er veldig retta inn på ikkje berre å gje støtte så du skal overleva men rett og slett få deg inn i samfunnet, og då blir du jo ein av nemndemennene kanskje ein av desse med£ regionale meddomsmennene så du skal inn og opp rett og slett.


høyrest frykteleg moderne ut og då blir ein jo alltid mistenksam sant.


%unint men er ikke dette litt sånn %eee en følgefeil av kristendommen på mange måter?


fordi at %eee altså hvis du leser Gulatingsloven i nedskrevet form så står det for eksempel i Gulatingsloven at %eee her på tinget så skal vi hvert år bli enige om å frigi en trell og så går man gjennom systemet for hvordan man frigjør den trellen og koss\hvordan du fordeler det for sikkert vi i fylket.


trenger bare frigi én til sammen egentlig og det skal gå på rundgang og de andre betaler og så videre.


hvis du bytter ut frigi med ofre så gir den paragrafen mye mer %eee det er mye mer logikk i det da og du ser andre ting som det samme.


du be£ vi skal brygge en helsikes masse mjød til jul for å feire Jesus og og Maria mens normalt sett så brygget du jo en helsikes masse mjød til jul for å å drikke deg full og feire midtvintersblotet %eee sånn at d£ du har skifta over fra en en en hedensk til en en kristen tradisjon.


neste steget der er at du ikke skal ha treller i det hele tatt.


og i en slaveøkonomi å ikke ha treller skaper jo kaos.


det vet vi fra Romerriket tidligere i historien og vi ser det her.


og sånn sett så tenker jeg hvis hvis det du beskriver her ja jeg høres ekstremt moderne ut men òg en dyd av nødvendighet hvis du nylig har hatt en slaveøkonomi og så har annammet en religion som sier at det får du ikke lov til.


%eee ok£ og de også samtidig så sier du peker du sjøl på at ettersom kons£ samfunnskonstituerende er i oppløsing du har kaos i gatene, folk setter fyr på biler og %eee ikke vet hvor de skal gå %heh.


%heh ja %eee fyrst berre dan£ den samanlikninga og det er veldig viktig altså vi har den elds£ dei dei eldste delane av den eldre gulatingsretten vi kan datere er jo desse som vi kan de£ datere med sikkerheit nokså stor sikkerheit og det er tusenogtjuefire og det er laga av Olav den heilage vedtatt på Moster.


%eee og desse reglane er slik og det er den fyrste sånn forsiktige steg for å kristna samfunnet og då då tar du alt som er heidensk og gjev det ein sånn kristen tvist og så seier du at dette får gå i fyrste omgang.


%eee og så er landsloven tohundreogfem£ ganske nøyaktig tohundreogfemti år etterpå sant tolvsyttifire og då er du komen der at no ka£ %eee no er det berre å køyre på.


men men og så er det veldig viktig det du seier at innimellom her så har vi heile ellevehundretalet som eigentleg er det st£ det mest interessante århundret kanskje i i norsk mellomalder sånn som eg ser det.


ok ok %heh men men for det at då %eee då forsvinn trælsamfunnet og det høyrest jo berre positivt ut men det er klart ein frigjeven træl har ikkje hus.


han har ikkje kapital %eee og og trælbefolkninga var ganske stor så vi snakkar om ein ganske sånn stor del av Noregs befolkning som er i fattigdom og så har vi dette med at ættesamfunnet går i oppløysing og dermed så dei som er uheldige og fell i fattigdom har ikkje eit nettverk lenger.


og så så ja det er eit samfunn som og då er vi tilbake til det du Erling spurte om kvifor får loven sånn fort gjennomslag men det det er fordi det finst så mykje no som ikkje passar lenger med dei lovene som er.


dei er ikkje tilpassa den nye situasjonen og du må gjere noko.


men vi må se vi må se vi må se litt overbygging her sant.


altså no£ du vil jo at folk skulle gispe nå kan vi vise bilde av.


vi skal se vi skal se det og så må vi gi Jørn ett spørsmål til slutt før han må byttes ut på scenen men la oss se et bilde %overlapping.


prolog vi vil se prologbildet, så vi vil se bildet av det som Frank Kjosås nettopp leste.


eg må ha litt eg må ha litt litt avstand.


%eee dette dette er eitt av dei dei flotte bilda.


no skal dokker jo ut å sjå Codex Hardenbergianus etterpå og og legg merke då til at desse avfotograferingane yt ikkje bilda rettferdighet\rettferd, altså bilda i sjølve manuskriptet kjem nesten ut.


det blir det ikkje på eit slikt fotografi.


men dette er altså prologen som som Frank Kjosås leste\las.


det vil seie at det er den det er den fyrste bokstaven viss dokker ser ein M der i Magnus som %eee viser eigentleg innhaldet på som på som står på den sida.


altså i den illustrasjonen står alt innhaldet på den sida.


og så skal eg prøva meg på å tolke dette og det er litt sånn risikabelt.


eg er jurist ikkje kunsthistorikar %eee men dette er mi tolking av den M-en.


ein ting som er veldig tydeleg det er jo kongen med tro£ med krona som sit på ei trona tusen takk og gjev ein lov.


og han gjev loven med venstre hand og så legg merke til høgre!


ja, det er eit standardsymbol i i mellomalderen for at du er på ein måte i dialog med gud mens du handlar altså så den loven den er gitt av kongen som er guds ombodsmann, så dette er ikkje berre kongen sin sin lov det er òg ein gudslov som blei gitt gjennom kongen.


og så den som tar i mot kan vera ein tingmann eller det kan vera ein lagmann.


den er påfallande lik ein lagmann i ein seilare£ seinare illuminasjon so e£ eg vel å tolka det som ein lagmann, men det kan vera ein tingmann.


og det er den fyrste delen altså denne handlinga med å gje lovboka, men så begynner det å bli kjempegøy.


fordi ser dokker kongetrona og den lovgjevande handlinga held på ein måte den her litt sånn aggressive svarte fyren i sjakk sant?


og så ser vi at tingmannen blir løfta opp av denne litt sånn meir ok %eee kvite typen.


og så må vi få det stort igjen fordi no er det litt kutta oppe.


det er ikkje da£ det er ikkje bildet altså.


det er rett og slett manuskriptet som er blitt skore på eit tidspunkt, men eg tenker at den svarte fyren er den dokker ser i hjørnet der oppe altså ser dokker ein ulv og i heile tatt så trur eg at det bildet har vore bildet av øydemarka.


det som skjer viss du ikkje får ei lovgjevande handling og du slepp den vonde eller det vonde laus i samfunnet då blir samfunnet ei øydemark.


dette finn vi ganske godt beskrive i Kongsspegelen som som blei skrive cirka tolvseksti.


mens det som på ein måte løfter tingmannen opp slik at han kan ta imot loven det er den ok godslege typen der som er her nede kor det er heilt paradisisk.


det ser ut %unint konsekvensen av at ein lov blir gitt så med og så sjå det bildet så kan du verkeleg ta inn kva kongen meiner hans lov betyr.


nja nei Jørn fordi at de andre skal òg få tid og vi skal snak£.


vi skal nemlig ta sånne som jobber med dette og snakke om dette øyeblikk og du og du har to minutter igjen av tida di og det er en ting du er nødt til å si før du får gå ned til de andre og det er at du må fortelle oss hvor lenge dette virket.


altså kat£ hvor lenge er Norge styrt av denne loven av Magnus Lagabøtes landslov?


klarer for eksempel Kristian Kvart og knerte han, ja eller nei?


%heh nei altså landsloven er i bruk fram til sekstenåttisju.


Kristian den femte ja som knerta %eee og han innfører eit lovverk som er betydeleg dårlegare enn landsloven faktisk.


%eee noko av landsloven blei vidareført i i tredje bok altså det som gjeld eigedomsrett og eigedomsforhold og og slikt på landsbygda så noko av landsloven blei ført vidare og så blir han avløyst på ulike tid£ %eee tidspunkt.


gjereplikta blir forandra med ein eigen lov i atten trur det er seksogseksti og så har du liksom enkeltreglar som forsvinn utover attenhundretalet til det det er lite enkeltreglar igjen.


visse s£ institutt som blir formulert i landsloven sånn som odelsretten som blei reformulert og allemannsrett og så vidare, dei finst jo den dag i dag, men eg trur ikkje det er %eee det er likevel ikkje enkeltreglane som er den viktigaste arven viss eg eg trur eg har eitt minutt igjen no %eee.


det eine er sjølve det å styra samfunnet gjennom lov.


vi er jo eitt av to land i Europa som får to lovbøker før attenhundre.


vi er eit land som har vore styrt av lov og lovbøker %eee over veldig lang tid og vi finn i Noreg i dag ein voldsom\veldig tiltru til lov som styringsmiddel, altså nordmenn trur at stortingspolitikarar og høgsterettsdommarar og politi og alle vil dei vel.


det trur nitti prosent av alle nordmenn.


%eee og vi er veldig vi er veldig fornøgd med å bli styrt %eee og det har vi muligens\moglegvis vore sidan tolvsyttifire.


det er litt forenkla sagt men no no har jo berre tjue sekunder igjen så då må det bli veldig kort.


%eee det neste trur eg og det det er det vi skal vera aller stoltast av og det er det som eg sa tidlegare nemleg at landsloven er prega av å ta hensyn\omsyn til grupper som ikkje hadde lobbyeringsmakt.


det er dei fattige men det er òg kvinner og barn, og dette er veldig interessant altså at du så tidleg får ein tradisjon der det ikkje er makt som produserer rett, men det er òg visse overordna idear.


det synest eg vi skal vera stolt over at vi har vore flinke til ikkje på alle felt og i alle anledningar for all del, vi skal ikkje forherlige\herleggjera norsk rettshistorie, men vi har vore relativt flinke og vi har gjort det eit par gonger.


%eee vi feira for eit par år sidan %emm de kas£ De Castbergske barnelov i nittenfemten for eksempel som òg var heilt revolusjonerande dei fyrste i sitt slag i verda som nettopp òg tilgodesåg den type grupper.


så vi har vi har klart eit par gonger i historia og det %eee er ein tradisjon vi skal vera stolt over.


veldig bra og så ka£ går det an å nevne også at akkurat den siden der var %eee én krone og tjuefemøresmerket i de to frimerkene til syvhundreårsjubileet i nittensyttifire som ble kåret til Nordens vakreste frimerke.


så hvis vi skal ha litt mindre ting å være stolt av.


og det var vel det som var var det det som var i blåfarge Erling?


altså det det det er jo altså dette er jo eit eit for meg iallfall ein opptakt til den markeringa vi skal ha av landslovens sjuhundreogfemtiårsjubileum i tjuetjuefire.


for sjuhundreårsjubileet i nittensyttifire blei markert av to frimerke og eitt føredrag og vi har jo allereie overgått det.


veldig bra veldig bra altså %overlapping.


tusen tusen takk til %eee professor Jørn Øyrehagen Sunde %eee.


%eee vi sliter vel mest med det frimerket egentlig.


det det er litt vanskeligere å få til men %eee dette spørsmålet skal du bare få svare veldig kort på men du har %eee hvis du fikk velge hva for en tekst Frank Kjosås skulle lese nå hva for en ville du valgt da?


nei det det er det enklaste spørsmålet i kveld.


det er bok fi£ eller bolk fire i landsloven kapittel ofte iallfall kapittel atten i dei ulike manuskripta som heiter Om alle dommar og det handlar om korleis ein skal dømme etter landsloven.


da spør vi om ikke Frank har lært seg det.


vi har jo da altså Jørn Øyrehagens Sundes ord for at dette er en lettfattelig tekst.


ja %overlapping jeg er veldig glad for at han sa akkurat det.


da vet vi hvorfor vi forsto det så godt.


%eee men kanskje vi skal snakke litt om språk må snakke litt om språk og skrift og tekst her og til det har vi da også fått %eee noen av landets beste hoder på dette, nemlig Anna Horn og Magnus Rindal, så da ber jeg de om å komme opp her.


umulig å ikke få en litt sakral stemning av dette her vannskjenking og sånn.


%eee Anna Horn og Magnus Rindal er begge norrønfilologer.


Anna har du er jo en sånn re£ nesten rendyrket Magnus Lagabøte-forsker sant, virkelig spesialisert på det både med med master og P_H_D\ph.d. på på landsloven?


og du har sittet her og %eee jobbet med det som som forsker.


%eee mens %eee Magnus du har vært professor i norrøn filologi både i i Bergen og i Oslo og har vært leder for Nova sant.


dere kjenner hverandre derfra som %eee leder for forskning på oppvekst og aldring.


det er jo dette vi skal snakke om nå også.


%eee og stor produksjon på på retts£ rettshistorie og %eee religionshistorie men da i %eee med filologien som som utgangspunktet.


og da skal vi snakke om hva %eee hva denne boken er for noe som vi har %eee har fått tilbake.


og sant hvis jeg spør deg først da og jeg vet at du har lyst til å svare på dette.


%emm hva betyr det at vi har fått denne boken tilbake hit nå, hvis du skulle trekke en historisk linje fram mot det at Codex Hardenbergianus har kommet tilbake til Norge?


%eee vi kunne då begynne med handskriftsakene på nittensekstitalet der islendingane kravde utlevert i islandske mellomalderhandskrifta som låg i København.


%eee folketinget vedtok i nittensekstiseks ei lov om utlevering, så og så mange handskrift, etter ei liste.


%eee høgsterett godkjende dette i nittensekstiseks og høgsterett sa i nittensyttiéin at utleveringa skulle skje utan erstatning.


det var veldig vanskeleg å %eee vurdere kva som er islandske og norske for Island og Noreg var på denne tida tolv- og trettenhundretalet ein del av det same kulturelle og politiske fellesskap.


norske forskarar på nittensekstitalet %eee kravde ikkje å få handskrifta utleverte.


%eee norske forskarar sitt standpunkt var la samlinga vere urørt i København.


det er det beste for forskinga den norske handskrifta og islandske begge grupper i København og så var dei opptekne av at dei handskriftene som iallfall var norsk kultur ikkje skulle bli utleverte og det blei dei i hovudsak ikkje, men det blir aldri fremma noko krav om utlevering av handskrifter til Noreg.


Riksarkivet arbeidde ifrå attenfjorten til år totusen med arkivsaker altså få statsdokument tilbake til Noreg og lukkast å få det meste tilbake.


det er mange av dei ligg i %eee Stockholm.


dette ligg i København og eg er veldig glad for at det har kome tilbake og eg må seie at eg er imponert over at nasjonalbibliotekaren i det stille har arbeidd så godt med denne saka at det verkeleg er komme hit førebels då på lån for fem år, så eg vil gjerne klappa på for nasjonalbibliotekaren.


så er jo spørsmålet kva er dette for noko?


%eee dette er då eit av trettini mellomalderhandskrift som vi har av landslova pluss fragmenter.


det er frå cirka trettenhundre til trettenfemti.


det merkar seg ut ved to ting vil eg seie.


det eine er at det var ei kvinne som otta den og %eee handskrifta har fått namn etter ei kvinne, Codex Hardenbergianus, altså Helvig Hardenberg otta dette handskriftet, kona til Erik Rosenkranz lensherre på Bergenhus femtenseksti til sekstiåtte.


det som elles særmerkte handskriftet er at det har illustrasjonar som vi har sett der og det er det einaste seier ein, det kan eg supplere viss eg får tid til det eller får høve til det av det strenge møteleiarane, %eee det er det einaste norske illustrerte handskriftet.


brit£ altså britiske miljø og det kontinentale miljøet har jo veldig mange, men dette er det einaste norske.


elles er norsk målekunst frå mellomalderen berre kjent gjennom ein såkalla frontaler eller antemensaler, altså målte framstykke på alterbord, så dette er altså eit unikt dokument som eg er veldig glad for å få tilbake.


i nittenåttitre fekk %eee kong Olav i åttiårsgåve ei faksimileutgåve av dette handskriftet, så det viser altså kor verdifullt det er.


%mmm du er jo %eee nå er du jo forsker på Universitet i Oslo.


og hadde d£ markerte dokker\dere dette på pauserommet?


ja vi var jo på ferie alle sammen, men jeg hadde en stille markering %eee for jeg visste jo ikke noe om det og jeg leste jo om dette i avisen var på ferie og veldig hyggelige nyheter å få sånn %eee mens solen skinte og varmen %eee bredte seg %eee i hytta.


nei så %eee stor dag altså %eee veldig hyggelig å å få en slik beskjed.


og det at det nå har kommet hit for forskning det er jo et håndskrift med mange muligheter mye å å se på i dette håndskriftet, ikke bare landsloven.


ja og men sant %eee Magnus du ga jo nå noen gode argumenter for %eee storheten ved ved denne ene utgaven men er den mest interessante, språklig og og innholdsmessig?


%eee vil du ha eit ærleg svar eller vil du ha?


kan vi kan få begge ja det er bare oss ja så vi kan ta det ærlige.


%eee som sagt %eee når det gjeld dei illustrasjonane det unikt beste.


når det gjeld sjølve teksten, og det har vi studert grundig, så er den som andre tekster kan du seie og sjølve språkforma der den vil sikkert Anna seie litt om òg.


den er jo diskutert om den er norsk eller islandsk, det ingen er usamd om det er jo at handskrifta blei til i Bergen.


%eee om det då er norsk eller islandsk %eee skrivaren er norsk eller islandsk %eee illustrasjonar det kan diskuterast.


tekstleg sett så er det mange handskrift.


men la men la la oss la oss stoppe opp der litt fordi at %eee dokker\dere er jo antageligvis, uten at jeg har et stort hierarki, de to fremste ekspertene i Norge og dermed òg i verden på akkurat det dokumentet som ligger der ute i monteren nå og som vi skal ha inn i permanentutstillingen vår.


%eee og så sier du Magnus at det er %eee det er unikt i estetisk om du vil altså i i kunsthistorien.


innholdsmessig så er det ikkj£ skiller det seg ikke så mye fra de andre og bruksmessig har vi allerede to eksemplar på Nasjonalbiblioteket som har vært mye mer i bruk.


de er mye mer slitt, mye mer brukslovbøker enn denne mer %eee estetiske selv om dette òg er en bruksbok.


men men for litt sånn for sånn grunnleggende %eee kan du Magnus først fortelle oss kva\hvilken tid blir dette eksemplaret laget?


hvor lang tid tar det å lage ett hundre og tjue ett hundre og tredve\tretti sånne sider altså hva er det vi snakker om her?


det ser jo ut som noe fra Game of Thrones eller eller Rosens navn for de som har har det som referanse.


%unint altså er det noe som ser middelaldersk ut så er det det dokumentet der ute på i positiv forstand så ka£.


forklar oss litt sånn basics grunnleggende!


%eee i Noreg begynte ein å skrive bøker på pergament sannsynlegvis på tusentalet.


dette er bok på pergament laga av kalveskinn skrive med gåsepenn og med blekk laga blant anna av galleple som vi kan sjå på nokon av figurane i %eee dette handskriftet.


det tok lang tid å skrive %eee ei slik bok.


det var ikkje mange som kunne skriva i Noreg eller på Island så det var jo eit utval av folk, og det var mange islandske skrivarar %eee i %eee Noreg.


dette er nok skrive som ei praktbok for for %eee lagmannen eller %eee lensherren eller nokon %eee i Bergen.


den boka de ser når vi vi bestemmer den til Bergen og fyrste halvdel av trettenhundretalet så er det på grunn av språket.


vi har ikkje noko anna som seier noko om dateringa og det er det som er det vanskelege med handskrift frå mellomalderen.


dei er ikkje daterte bortsett frå %unint som også %unint som er datert trettentjuefem, men elles er dei ikkje daterte, ikkje heimfesta.


så me må bruka vår kunnskap om språk og skrift for å %unint dette sannsynlegvis er frå trettehundretalet, sannsynlegvis skrive %eee i Bergen.


det de vil sjå der ute det er jo då ei innbinding som inneheld tre band strengt tatt.


det er den fyrste delen som er viktig for oss som inneheld landsloven, men det er også andre delar her, og sånn var det med alle lovbøkene, alle trettini lovhandskrifta at dei inneheld landsloven, men så kom det i tillegg rettarbøter og andre lover og sånn så ein skreiv og fylte på.


hvis jeg skal forestille meg %eee i det disse ilu£ illuminasjonene som det heter disse fantastisk vakre %eee kalligrafiske illustrasjonene av bokstaver og framsida og så videre som gjør det e£ dette unikt %eee blir til.


er det for er det en mann er det flere er det?


selve illumonon£ illuminasjonene er vel tenker jeg gjort av én mann.


det er liksom en sånn likt en lik strek kan du si gjennom alle initialene gjennom hele lovhåndskriftet men det var ikke nødvendigvis han som skrev som var den som illuminerte.


jeg vil anta at det var to forskjellige personer som gjorde det og det var vanlig i større skriptorier med profesjonelle skrivere at de delte på dette.


en av grunnene til at vi kan si at dette er norsk og gjerne Bergen %eee også det er jo bruken av gull.


det er jo altså på Island så er det ingen håndskrifter som har gull.


det er altså veldig påkostet med med bruk av gull i disse illuminasjonene så dette er et profesjonelt utført håndskrift.


så det er %eee hverken den som har skrevet eller tegnet initialene har vært nybegynnere.


sant vi har jo da %eee et eksemplar på Nasjonalbiblioteket som har vært der hele tiden så Gulatingsmanuskriptet %eee og det kan vi se på, så kan vi se på hvordan de ser ut når de blir laget i Bergen etterpå.


%heh så det var det han trakk ut av dette.


%eee ja dette er då den første sida av det som eg likar å kalle Noregs eldste bok som ligg i Noreg.


%eee dette er eit handskrift av Gulatingsredaksjonen av landsloven i frå tidleg på trettenhundretalet og det er i kvart format.


det er jo i grunnen et ganske pent gje£ men slite brukt som du sa.


det vi har tre mellomalderhandskrift i Noreg av landslova, alle i kvart format, altså lite format.


det betyr jo at det har ikkje vore like attraktive for svenske og danske storfolk som kjøpte inn handskrifta for dei var staselege.


dette er det eldste av dei og etter mi vurdering da den eldste boka som har vore i Noreg alltid ifrå den var skapt til i dag.


men men vi kan jo bare merke oss %eee det som altså det håndskrift nederst her som da er tilføyd seinere og som er et eksempel på det som du har vært opptatt av Anna sant med disse her manuskriptenes etterliv og her er det da noen som har skrevet etterpå hva hva dette manuskriptet er.


ja dette er et M_S\Ms står det av Magnus Lagabøtes gulatingslov.


og det er %eee for én ting er jo i det øyeblikket håndskriftet er ferdig skrevet det liksom det det som vi i dag har overført og har foran oss men i det det var ferdig det lå der illuminasjoner og alt da var liksom da var det nyfødt.


det var da livet begynte og så en var det en eier som overtok og brukte det og så var det ny eier så gikk generasjonene og århundrene.


og dette håndskriftet det det holdt stand og det ble bladd i, det ble skrevet litt, det ble solgt og sendt hit og dit, var kanskje flere steder i landet.


det levde et liv og hadde en virkning i sin samtid som er veldig fasinerende.


og det er ikke alltid så lett å vite det hva som har skjedd men disse små marginalia %eee disse notatene i margen kan av og til fortelle oss litt og det er litt %eee spennende å undersøke og gå igjennom håndskriften og bare se.


ja hvis vi skulle se et %eee et eksempel på på bergensutgaven av dette her så kunne vi kunne se på den med den store S-en.


det var det hvis vi finner den der nede.


dette er da altså Codex Hardenbergianus det som vi skal se nå om et øyeblikk der ja.


%eee det£ dette inne i det som heiter arvebolken der står %foreign.


det spesielle her er at det er markert med ein stor S som tyder på at det er eit skilje her.


dei seks fyrste kapitla er det som som heiter kvinnegifting og det var eigne bolkar i Gulatingslova vanlegvis ikkje i Landslova, men her har dei altså markert at her begynner sjølve arverekkjefølgja.


dei seks fyrste kapitla det er kvinnegifting.


det var jo viktig fordi at det var viktig for arverekkjefølgja kven ein gifte seg med, så dei seks fyrste kapitla dei beskriv då ekteskap, samliv og %eee skilsmisse, så begynner då %eee arve£ %eee sjølve arverekkjefølgja her og så er det fem ki£ %eee nokre kister over der som viser det ein kan fordele.


men men %eee altså nå vil jeg bare til protokollen bemerke at dessverre er stavangerutgaven gått tapt men det den var jo veldig mye finere.


%eee men %eee men hvis vi nå ser på denne bergensutgaven %eee så sier du Anne at det er antageligvis to personer.


det er èn som har håndskrifta alt£ som som som sk£ %eee skriver og én som illustrerer.


de er jo anonyme, men altså når man åpner et håndskrift for første gang og begynner å se du ser hvordan pennen har liksom truffet pergamentet strø£ streken og der slipper pennen du liksom kjenner jo nesten at skriveren snakker til deg.


og du %eee man får et litt personlig forhold til liksom selve dette teksten, du ser han har slitt sittet over dette håndskriftet gjennom måneder og som sagt altså dette her er jo en profesjonell skriver.


vi kan se at han har jo skrevet ganske regelmessig gjennom hele håndskriftet.


det er en del når det gjelder språket, islandske trekk, både i språkutforming art£ ortografien og også i de paleografiske trekkene.


for det er litt sånn særegenheter som islendingene hadde for seg og mens nordmenn hadde sine egne visse egne %eee konvensjoner som vi kan skille mellom islandske og norske.


for jeg tar ikke feil hvis vi sier at man antar at enten så er det en islending som sjøl har skrevet det, eller så må det være en islending som har lært opp og ov£ overvåket den som har skrevet.


eller det kan være det forelegget som skriveren kopierte fra.


hvis det var fullt av islandske %eee trekk eller var skrevet av en islendingen så var det kunne man kopiere inn.


rett og slett at det er det er en analfabet som bare har skrevet av det noen andre skrev.


ja nei man ble jo påvirket av %eee av både egen %eee eget språk og det som forelegget %eee sa.


vil du kan du si noe nå om %eee femtini %foreign?


sånn fordi at du har lovet at på femtini %foreign, kan vi se det?


femtini %foreign der er det et eksempel på den særegenheten som de snakker om her.


altså vi det kan være at vi vet litt mer om den skriveren enn det %eee enn det vi gjør om mange av de andre skriverne og det er at det også er et skrivermiljø på Island som vi kan knytte til et spesielt kloster som heter Helgafellklostret.


og der er det også skrevet en del lovbøker og den hånden som vi finner her i Codex Hardenbergianus finner vi også i et av lovhåndskriftene som er skrevet på Helgafell.


og så er spørsmålet da har de bare %eee blitt inspirert av hverandre og slik?


men det er i et av disse islandske så ser vi en hånd som vi altså tror er denne som har skrevet et stykke da i Jonsbok, den islandske landsloven, og så er det et avbrudd hvor en annen har overtatt.


og så altså saken er at vi kan se at han har først vært på Island og skrevet deler av en lovbok, så har han kommet til Norge og skrevet her.


om i løpet av Codex Herdenberg£ Hardenbergianus så legger han seg til noen nye vaner.


han utvikler liksom endrer litt skriften og så er han kommet da til slutten her.


det er derfor slutten er fordi der har han en del litt sånn %eee skrifttrekk som han ikke har i starten, men så drar han hjem til Island og fortsetter på den boken han holdt på med og da kan vi se at det da har han litt tar han med seg disse trekkene tilbake til %eee Island.


men det betyr at det du egentlig sier at hvis denne teorien som jo er vanskelig å ver£ verifisere hundre prosent det er vanskelig å intervjue noen som som var der så sier at du kan følge en gitt munk eller skriftlærds håndskriftsutvikling ved å gjenkjenne tegn og se at han er der.


flytta antageligvis da til osl£ til til Bergen leid inn for å gjøre dette oppdraget på vegne av kongen %eee %eee og hoffet og skrive det ned.


du ser at han er der i kanskje ett år, kanskje to, lenge nok til å på en måte f£ endre litt på skriftsorten sin og sånn og så er han tilbake og fortsetter med jobben han holdt på med på Island.


er det %eee er vi klare for å gå i dybden bli med forskeren inn?


fordi det er et spesielt tegn i %eee denne gotiske %eee formelle skriften.


altså de hadde to måter å skrive R-en på.


det ene var den rette, den som vi bruker, en stav og så en sånn liten kvist på siden.


og så var det en annen som kalles rotunda som ble skrevet obs etter en rund bokstav en O så bare hektet de på en sånn liten boble og så en liten strek ne£ nesten som en sånn stor R.


og det som var vanlig var at etter O, etter B så kunne denne rotundaen stå og også etter denne %unint en sånn litt spesiell D med en litt rund %eee sånn stav.


men det denne skriveren da gjør i løpet av håndskriftet, han gjør det ikke i starten av %eee når han begynner å skrive, men mer og mer, det er at han også begynner å skrive etter andre bokstaver, for eksempel Y som ikke er noen rund bokstav.


så det er jo og det er helt eget særegent for den skriveren, ikke vanlig.


og det er derfor jeg hadde lyst til å vise litt her for hvis dere ser på den store finne L-en og så like etter den derre slutten på L-en så står det Y O ja du verden.


Y kommer den her dette lille med en prikk og så kommer denne rotunda R-en, den litt rare hakket og også at den da forsvinner ned til venstre.


det vanlige var at den forsvant bort i høyre, så det er også et eget trekk med denne skriveren.


og så drar han hjem til Island og i det som vi da ser at han da fortsatte med så er også dette trekket med.


det er derfor man liksom tenker aha dette kan ha vært samme skriver for det er så særegent for den skriveren.


nå ble jeg veldig begeistra for forskning.


og så er det en annen morsom ting som %eee som egentlig taler %eee ja altså i alle disse både det han skrev før han %eee dro til Norge og her og også etterpå, det er jo såkalte norvagismer.


altså de islandske skrivere som skrev for norske %eee i Norge de la til litt sånn norske trekk.


de visste jo de klarte å skille på islandsk og norsk så de liksom prøvde å %eee være litt norske, men disse norske trekkene de har han skriveren allerede før han drar til Norge.


det er noen norske trekk der òg, og da kan man jo spørre hvor har han fått det fra?


ok han har kanskje hatt norske forelegg eller sånn, men kan han ha vært i Norge før og fått opplæring her?


nettopp %eee kan han til og med kan man ha hvis hvis vi ser på tolvhundretallet så ser vi konger som er strategiske i arbeidet med å utvikle loven som sådan.


ser vi her et hoff som er strategisk med å lære opp folk på Island for å hente de inn igjen for å få kunnskap?


og her er det altså en som vil ha et flott håndskrift, han vil ha en profesjonell skriver, og kanskje han da visste om denne mannen fordi han allerede har vært i Norge.


vi ha£ altså vi har ikke bevart noe annet i Norge av norske håndskrifter men og så har han blitt hentet.


%eee det er velkjent sak at det var islandske skrivarar i Noreg og norske skrivar på Island.


spørsmål om norsk språk og islandsk språk og norske trekk og islandske trekk er eit innfløkt spørsmål.


Stephan Karlsson skreiv ei ei stor artikkel om islandsk bokeksport til Noreg, altså han sannsynleggjer då at nordmenn sendte bestillingar til Island og dei skreiv då for for det norske publikum.


det er mange islendingar i %eee arbeid i Noreg, Haukr Erlendsson er den mest kjende lagmannen %unint, så det var altså ein veldig tett kontakt.


så eg trur ikkje det er slik at ein har då sendt nokon til opplæring her eller der, men det var altså delar av den same kulturkretsen og norsk og islandsk var litt forskjellig men du kunne veksle.


nei men jeg må %eee jeg må spørre deg om noe Magnus for for nå er vi langt inn i bokstavene og det er jo heilt utrolig da og er jo noe av det unike og jeg må og bare understreke det som som Jørn sa dessverre så kan ikke alle bla i boka fordi at da har man ikke de tusen og to tusen og ti tusen åra vi skal ta vare på han.


men man får sett noen oppslag og når han havner i utstillinga her nede så vil vi og skifte oppslagene innimellom så man kan komme tilbake til utstillinga cirka hvert sjette måned og se et nytt oppslag.


men men men de de illustrasjonene er altså i levende live noe heilt annet enn det en ser her fordi at de de er nesten tredimensjonale.


og du kan se gullet i en detalj som er det er magi rett og slett men det er jo en et innhold her òg Magnus og det det landlovsprosjektet som du har jobbet på %eee egentlig så har du hatt ditt private landslovenprosjekt i i femti år nesten %eee.


%eee du har laget en faksimileutgave av denne boka %eee allerede på på på sytti åttitallet og du har gjort det på Gulatingsloven, du har transkribert, skrevet ned og så videre.


det prosjektet vi er inni nå transkriberer jo ikke bare den utgaven her men alle variasjonene som vi har over Landsloven.


og da er det første jeg vil spørre om da er, er det stor variasjon mellom de ulike manuskriptene?


%eee det er eit veldig godt spørsmål som eg er glad for å få.


det er ein stor variasjon og det er jo det vanlege i %eee mellomalderen at når du skreiv av tekstar så forandra du.


du skapte nye tekstar og dette var legitimt.


det som overra£ kan overraska ein er at også ein juridisk tekst varierer veldig.


det er store variasjon og vi har jo %eee når vi laga den utgåva som kjem ut til hausten %eee over trur vi har registrert over femti tusen variasjonar når vi har gått igjennom alle dei nesten hundre handskrifta vi har.


for da for da er det neste de£ femti tusen variasjoner på hundre manuskripter er mange og så så peker òg Jørn på at dette bare er et lite utvalg av de manuskriptene som har funnes.


%eee og så har jeg da i min enfoldighet %eee nå har jeg studert historie på universitetet trodd at vi at jeg kjente innholdet i Magnus Lagabøtes Landslov fordi at det fantes en oversettelse Taranger som som vi leste høyt fra nå og det det fantes en tolkning en juridisk tolkning som sa det.


men hvis det er femti tusen variasjoner, %eee hva for en oversettelse har jeg forholdt meg til?


%eee den til no %eee best gjeldande for å seie det sånn.


det finst ei utgåve i trykt form i attenførtiåtte som blei kritisert allereie i attensyttini fordi den ikkje var god nok.


den utgåva frå attenførtiåtte har då stått heile tida til i haust %eee kjem det ei ny utgåve.


denne utgåva byggjer ikkje på nokon vurderingar av kva som er tekstleg best og det er veldig vanskeleg å vite kva som er det tekstleg beste.


eg trur det er umogleg å kome tilbake til urlandslova ifrå tolvsyttifire så ein må velje med skjønn det som er best.


han hentar inn tekstar ifrå islandske lovbøker og han vel òg imellom variantar, så det er ein god tekst men det er ikkje den er ikkje utan lyte.


men denne her er jo så disse utgavene er jo da en sånn marg i norsk middelalderforskning i det hele tatt sant, altså førtiåtteutgaven er Kayser og Munch?


sant så dette her er jo %eee fedrene ved ved den moderne norske historieskrivingens vugge, være seg det der med landsloven og her sitter vi fremdeles.


har de ka£ kan man bare spørre om det har de kan man tenke seg at variasjonen her har vært så store at de har hatt juridiske konsekvenser?


ja skal eg skal eg berre bruke mikrofon kanskje?


%eee eg eg eg skal eg skal re£ rett og slett bruka to minutt for dette er så viktig.


altså vi har vi har alle disse variasjonane.


no no %eee mange av dei %eee betyr ikkje noko reint juridisk fordi det for£ ulike formuleringar av det same.


det gjev nok tolkingsmoglegheiter men men likevel har det ikkje hatt direkte konsekvens, men så har vi mange %eee variasjonar som har det.


og det som er interessant med dette materialet, som som er blitt produsert av av Nasjonalbiblioteket og Landlovsprosjektet i lag med med Anna Horn og Magnus som heilt sentrale personar, det er jo at vi gjennom variasjonane får innblikk i ein juridisk diskusjon for sju hundre år sidan.


for eksempel, kven må samtykka til ei kvinne sitt ekteskap?


i sytten av dei komplette manuskripta så er det kvinna sjølv, men i tjue manuskript så er det kvinna i lag med sin far eller sine brør eller andre mannlege slektningar og dermed så kan vi plutseleg sjå dette har vore diskutert.


sannsynlegvis har kongen ønskt at ei kvinne åleine kan samtykke til eit ekteskap, men det er slettes ikkje alle dei som har skrive av som har vore einige.


det£ dette må vi kunne kalle en ganske vesentlig juridisk variasjon.


men som sa£ %eee grunnleggende prinsipper jeg vet at du har vært opptatt av dette her %unint forholdet mellom mellom teksten og %eee kapittelbetegnelsene sant.


at én ting er teksten for selv om det da er et sånn vi tror Jørn når han sier det men %eee det må jo på en eller annen måte likevel ha vært et ideal å å bringe teksten som helhet noenlunde riktig videre.


men men kapitteltitlene altså betegnelsene på hva den følgende teksten handler om det varierer mye, gjør det ikke det?


jo altså det handler jo litt om hvor mye skjønte de av hva de skrev, altså var det liksom den der helt profesjonelle som bare produserte og skrev av og egentlig ikke forholdt seg til innholdet i en tekst?


det er liksom litt dette her med en annen måte å forholde seg til skriftlighet på fra et sånn muntlig samfunn me£ og der mener jeg å ha sett en utvikling i titlene at i de eldste lovene så skriver de bare om en sak, om en sak, om en sak i titlene.


det ser du i Gulatingsloven for eksempel om en sak, om enda en sak og en£ enda en gang om saker.


og for en lagmann som da skal inn og liksom finne den rette bestemmelsen for å dømme så er ikke det et så veldig stort hjelpemiddel når du bare står saker om saker om en sak.


mens i landsloven så er det mye mer den ja her står det hvis en mann gjør sånn.


da har jo disse titlene en liten funksjon eller hvis han gjør sånn.


her står det om hvis en %eee ja sånn og sånn, altså det står litt mer detaljert om innholdet og det viser jo også at liksom skriverne og folk generelt forholdt seg litt mer til innholdet, ikke bare at %eee tittelen var en konvensjon.


og at og at dermed òg den de ulike kapitlene som du har forska på og vist til kapitteloverskriftene er om ikke av ulike måter å gruppere på så er det ulike måter å vektlegge innholdet på eller det er metadata rett og slett.


det er et tidlig biblioteksfag vi er ute for her.


for eksempel så er det jo i denne %eee kvinnebolken da så er det et kapittel som handler om veldig mye altså det første kapittelet som handler om at det skal være en giftingsmann som skal forhandle med %eee den vordene brudgommens %eee for£ foreldre.


og det skal være sånn og det skal være medgift og det skal være tilgave fra mannen og de£ alt mulig sånn og også et sted altså.


det skal ikke i klær når det gjelder klær så skal det ikke være mer i kvinnens medgift enn en tredjedel for eksempel.


hun kan ikke liksom fø£ ta med seg hele garderoben og det er liksom min medgift, for det altså to tredjedeler av medgiften skulle også mannen kunne ha nytte av.


og i den tittelen i et av disse håndskriftene som da er dette vårt hovedhåndskrift til %eee den nye utgaven så skrev de ja om kvinnegifting og hvor mye kvinnen kan ha i medgift av av klær.


så det synes den skriveren tydeligvis var viktig å ha med av alle disse mange bestemmelsene som det står om i det kapittelet ganske stort kapittel.


det er den eneste tingen han trekker fram som viktig.


nå nærmer vi oss %eee slutten på denne seansen, men Jørn Øyrehagen Sunde tok to minutter.


%eee vi må kunne legge på de to minuttene for å se %eee navnetrekket til Helvig Hardenberg som har eid dette.


får vi opp den siden med med hennes navnetrekk?


%eee hvem av dokker\dere vil peke og forklare?


og skriv også at %eee %eee Helvig Hardenberg eig denne boka og det er vanleg i mellomalderbøker at det står den og den eig denne boka og så står det ein trussel for eksempel den som stel meg altså det er boka som taler i eg den som stel meg skal dragast etter håra til helvete.


det det der har bibliotekene blitt mer liberale med årene vil jeg si.


ja nei jeg vil bare si %eee at %eee denne hånden her altså Gustav Storm i sin tid beskrev dette her som en stygg hånd altså håndskriften til Helvig Hardenberg en stygg hånd.


ja i våre dager da prøver vi å ha litt mer objektive kriterier for å beskrive en håndskrift da det.


men %eee vel bare å få s£ vi må vi må stoppa og dvela et lite øyeblikk der fordi at når jeg begynte å snakke om Codex Hardenbergianus jeg tok jo litt tid bare å lære å uttale det %eee,


%eee så må jeg innrømme at jeg antok heilt intuitivt at Hardenberg var en mann og Hardenberg var han som hadde vært au£ dansk embetsmann i Bergen og så stukket av gårde med manuskriptet etterpå.


noe annet kunne jeg ikke forestille meg.


så det var jo Magnus som fortalte meg at det var ei dame omtrent da i det N_R_K\NRK sto på trappa her %eee når vi kom hjem med manuskriptet.


%eee så hvis vi da prøver å anta at det ikke bare er jeg som er ekstremt sjåvinistisk men at denne fordommen %eee er litt mer allmenn som så.


det at dette er en proveniens til en kvinne, det er kvinnehånd som skriver, det er en kvinnelig samler, det er altså en %eee en a£ embetsmann som drar hjem men samlingen er er navngitt til henne, sier dette òg noe om de mulige kvinnerollene på femtenhundretallet altså i den perioden hvor hvor manuskriptet havner i København?


veldig upraktisk nakkeplagg men altså %eee ko£ ko£ hvor %eee holdt på å si på en skala fra èn til ti hvor %eee hvor moderne kan %eee i forhold til til på en måte kvinnerolla, kvinnefrihet, kvinnemakt alle de elementene kan denne Helvig ha vært Anna?


er litt vanskelig å si altså nå var det mannen hennes var jo %eee var han stattholder eller lensherre på Bergenshus og så dro de tilbake til København igjen nei ja eller til Danmark.


og han kan jo de kan jo ha fått tilgang til dette håndskriftet da de var i Bergen, men så er det det at på femtenhundretallet så skjer det noe.


for det første så er jo Landsloven gjeldende rett fortsatt.


det var ikke på det tidspunktet at lansen£ ble Landsloven ble samlerobjekt.


det var heller senere da de trykte opp den ble trykt opp denne Kristian den fjerdes norske lov på sekstenhundretallet.


men det som skjedde var jo at alle disse danske lensherrene som kom hit de skjønte jo ingenting av det som sto i Landsloven så de det %mmm ble jo satt i gang en prosess om %eee med å oversette Landsloven til dansk.


og det kan jo hende at Rosenkrantz har fått tak i da en dansk oversettelse som han synes var mer hensiktsmessig også forærte d£ han da dette håndskrevet heller i gave til sin hustru så hun kunne ha noe pent å se på.


sant og man kan jo se at dette er øyne som er vant til å se på vakre ting.


og men men det er jo ikke det eneste sant hennes mann var da Erik Rosenkrantz som bygget Rosenkranztårnet i Bergen.


ja det er ikke det er ikke små personer i historien.


%eee og om det er ene eller andre grunnen så er det Helvig %eee Hardenbergianus eller Hardenberg som tar dette manuskriptet med seg hjem og som har gitt oss navn til det og som altså nå er tilbake i Norge for første gang siden denne dama her tok det med seg.


stjal det har det blitt sagt noen ganger men jeg tror ikke hun tenkte på det som det den gangen.


%eee men jeg vil s£ avslutte fordi at vi vi skal ha oss en liten pause.


det er ikke ferdig men jeg må spørre deg Magnus.


%eee Magnus Rindal %eee bor på Nasjonalbiblioteket.


%eee jeg traff han første dag jeg var på jobb %eee inne på spesiallesesalen og vi treffes ofte og vi har snakket om dette en stund og du svarte meg den gangen når jeg spurte hva er det viktigste manuskriptet vi skal få inn så sa du Codex Hardenbergianus er det viktigste.


%eee og da må jeg spørre deg til slutt nå, hva er det nest viktigste?


%eee etter mi vurdering, men det er ein vanskelegare jobb, det er homilieboka Gamalnorsk homiliebok, den eldste norske boka.


den ligg ved den arnamagnæanske samlinga i København.


viss du klarar det så skal vi ha eit nytt seminar.


og da tror kanskje dokker\dere det er slutt men det er det ikke i det hele tatt.


dokker\dere har fordi det er mange andre som ville ha de stolene.


der ute kan dokker\dere ta en kikk på selve manuskriptet.


ikke stå for lenge for det er mange som vil kikke på veien.


når vi kommer tilbake igjen blir det musikk.


det blir opplesing og det blir en ny samtale denne gangen om loven og menneskene loven gjaldt for om samfunnet rundt så %foreign.


%eee hun er en av de fremste tolkene av de norske middelalderballadene, både i den måten dokker\dere hørte det nå, a cappella på noe som kan framstå kanskje som de ble sunget i si tid, og i å nyskape musikk på basis av denne tradisjonen.


og jeg ba Øyonn spesielt om å synge akkurat denne balladen %eee og det er altså balladen om %unint sånn som dokker\dere hørte.


det er den eldste kjente balladen vi har.


middelalderballadene de kommer til Norge i hoffet i Bergen hos Håkon, far til Magnus Lagabøte, i den perioden vi akkurat har snakket om, som en del av den europeiske impulsen.


%eee vi vet det at melodiene og den tradisjonen kom i den perioden men så også vet vi at de blir sunget heilt fram til vår tid.


Kråkevisa %eee er en middelalderballade altså sanger som er sunget i Norge i åtte hundre år nesten sju åtte hundre år.


men så er det vanskelig å vite hvem er de eldste og koss\hvordan var de før?


men akkurat denne balladen her vet vi noe om fordi at den beskriver et bruderov.


det bruderovet skjer i året tolvåttiåtte.


da tar en svensk stormann på dette tidspunktet er Norge Sverige og Danmark i stadig krig og en svensk stormann %eee som kalles %eee f£ %eee Folke Folke Algotsson, han stikker av med bruden til en dansk stormann.


%eee og de har akkurat vært i krig %eee.


Magnus %eee Ladelov lade takk %eee har %eee vært i krig internt i Sverige og med danskene alliert på begge lag så de er dette er ikke bare et spørsmål om ei dame det er òg et stort spørsmål om om allianser.


men når Folke da har stukket av med bruden til en dansk stormann hvor stikker han av?


han er altså på hoffet har gjemt seg der for å komme unna svenskekongen sin jurisdiksjon.


%eee dette skjer på et gitt tidspunkt omtrent parallelt med altså ti år etter at at Landsloven kommer %eee og denne balladen som Øyonn framførte den vet vi at blir til på begynnelsen av trettenhundretallet, omtrent samtidig som kodeksen skrives ned.


så dokker\dere hørte nå faktisk så nært vi kan komme lyden og tonene som man kunne høre i Håkonshallen i Bergen i det noen leste høgt fra akkurat den kodeksen som ligger der ute.


og før vi nå går videre til til neste samtale så skal vi få òg høre %eee lovens ord.


for siste gang i dag så skal Frank Kjosås få komme opp og nå skal han lese %eee Tyvebolk.


så er det ikke sånn at %eee når vi nå har %eee har holdt på med med denne loven en stund så blir det lettere og lettere å skjønne hva som blir sagt?


dette her var jo ikke noe vanskelig i det hele tatt og det er for det det er vi som er blitt så kloke.


%eee vi er da kommet til %eee den %eee den siste av de tre %eee samtalene og den handler om %eee loven og samfunnet rundt.


og til det har vi da funnet fremragende middelalderhistorikere nemlig Anne Irene Risøy fra Universitetet i Sørøst-Norge sant og Ola Albert Rønning fra Universitetet i Oslo.


og da %eee da er det sånn at de er ikke plukket ut som sånn derre hvilke som helst middelalderhistorikere fra fra gaten.


%eee Anne Irene er er har har %eee doktorgrad på seksualitet, rett og rettspraksis og reformasjonen i Norge.


mens Ole Albert er doktorgradsstipendiat på på Blindern og har et prosjekt om hvordan eder og mer bestemte nektelseseder ble brukt som bevis i de norske lovene fra middelalderen.


så så de er da folkene å spørre om det man måtte kunne kalle rettskultur da liksom.


og hvis vi skulle ta utgangspunkt i %eee i det som %eee Frank Kjosås leste her om hvordan man hanskes med med folk som ikke bare stjeler men som fortsetter å gjøre det, hva kan vi si om om det samfunnet som %eee som disse lovene forteller om?


eg tenker litt tilbake på på det som %eee som Jørn sa her.


det var vel den berømte bolk tre som oftast paragraf atten dette her med at ein skal vise litt miskunn og ikkje berre umiddelbart\direkte tenke hemn og og ta igjen, for her er det jo heilt klart at her her får ein jo faktisk %eee ein sjanse.


altså er du ein fattig stakkar %eee som stel fordi du faktisk treng denne maten så så blir du jo altså behandla veldig mildt i i forhold til det som var tankegangen før og også det at du faktisk får fleire sjansar før %eee før dei da kva skal eg seie drar dei til Tjuvholmen og heng deg.


så så så det er heilt klart at at det det er jo eigentleg berre og så knytte an synest eg til det som %eee som folk har sagt før her %eee at det ser ut til no at altså samfunnet her rettskulturen er kvalitativt annleis enn det den har vore før.


kan jeg bare spørre om noe om det med en gang?