hallo og velkommen hit til Nasjonalbiblioteket.


det er kulturnatt, og det skjer en bråte ting over hele byen, og det gjør det ekstra hyggelig å se at dokker\dere er her.


vi har ett arrangement til i kveld klokka tjueen null null om norsk fankultur og Wenche Myhre og det hele, men aller først har vi noe ganske anna på menyen.


vi snakker matkultur og det eksotiske åttitallet, da avokado, ris og pasta brått framsto som mer spennende enn kokte poteter.


og mer spennende enn kokte poteter tør jeg også påstå at panelet som skal sause og sylte og sne i den nære, kulinariske fortid er.


den prisbelønte kokk Harald Osa, forfatter og journalist Torgrim Eggen, forfatter og journalist Marta Breen og samtaleleder og bursdagsbarn Monica Helvig.


vi er altså mer spennende enn %eee kokte poteter.


det var noen som hviska bak her, er vi mer spennende enn fløtegratinerte poteter?


%eee hei og så hyggelig å se at det faktisk sitter folk i salen, det er så deilig å sitte på en scene og se på levende mennesker.


%eee det er jo litt sånn enda at man er litt sånn restriktiv med å bevege seg ut, men jeg er veldig glad for at vi har noen å %eee få litt respons fra her i kveld.


%ttt %eee og velkommen, dette blir jo en sånn %eee litt løssluppen mimrekveld om åttitallsmat, %eee og vi skal snakke litt om hva vi hadde på tallerkenen, også litt om hvorfor.


%eee så velkommen til alle i salen, %eee velkommen til dere som ser på på streamingen, også har vi da et panel her som jeg glatt gir terningkast %eee seks, Marta, Torgrim og Harald, %eee så velkommen til dere også.


%eee og det glade åttitallet, det er jo et av mine favoritt-tiår, eller mitt favoritt-tiår, og det brakte oss jo masse ny musikk, nye hårfrisyrer, økt velstand, mer likestilling, økt reiseaktivitet, teknologiske nyvinninger, og store endringer både i matbutikker og på kjøkkenet.


og selv så var jeg både barn og tenåring på åttitallet, %eee og det er nok det tiåret da som har %eee preget meg aller mest som menneske, og så var det tiåret hvor jeg fikk en %eee stor interesse for mat og matlaging.


%eee og ett, jeg har bare lyst å fortelle om ett av de første virkelig store matminnene jeg hadde, og kanskje det aller sterkeste matminnet jeg noen gang har hatt, %eee og det var når jeg var ganske liten og ble invitert på middag hjem til en familie som hadde kommet til Norge som båtflyktninger fra Vietnam.


%eee og jeg husker ikke hva vi spiste, det kan jeg ikke gjenkalle, men jeg husker veldig godt opplevelsen av det mål£ %eee måltidet.


det skjedde veldig store ting i munnen, det eksploderte, og det spredde seg opp til hodet med en eller annen sånn vill følelse, og så ut i resten av kroppen etterpå, og jeg var helt sånn sjokkert over at smak kunne gjøre noe sånt, at det kunne kjennes i hele s£ hele kroppen.


og jeg tror det eu£ øyeblikket forandra meg ganske mye og gjorde at jeg begynte å jakte på gode smaker fra tidlig alder, og det har jeg fortsatt med, og det tror jeg også fa£ panelet her har gjort gjennom tidene, men nå skal vi ikke snakke om meg.


nå skal vi snakke med dere og snakke om dere og om åttitallsmat, %eee og jeg tenkte at vi skulle først starte med en slags tur i tidsmaskinen og ta dere i panelet %eee tilbake til %eee åttitallet, og der dere var da.


%eee jeg begynner med deg jeg, Harald Osa.


%eee du var jo mesterkokk på åttitallet.


%eee du var med på å starte Jans mat og vinhus, og det var Stavangers %eee første gourmetrestaurant og en av Norges første gourmetrestauranter, %eee og for det arbeidet så ble du også kåret til årets kjøkkensjef i nittenåttiseks, også var du på kokkelandslaget.


%eee og der tok du en bronse sammenlagt i kokke-O_L\kokke-OL i %eee nittenåttiåtte var det vel sammen ble£ med blant annet Bent Stiansen og Arne Brimi og flere andre kokker vi kjenner i dag som store legender.


og lagleder var også en legende, det var Edgar Ludl fra %eee Park hotell i Sandefjord og Ludls Gourmet som det etter hvert ble hetende.


men kan du fortelle oss litt hva var det som rørte seg på restaurantkjøkkenet på åttitallet?


ja %eee eg %eee jobba på slutten av syttitalet i %eee i Frankrike og kom faktisk heim til Noreg igjen etter tre år i utlendigheit i i nittenåtti.


%eee og eg må jo seie det at det var det var eit lite sjokk å komma frå matkal£ matkulturnasjonen Noreg nei Frankrike med %eee fantastiske råvarer alt du kunne tenka deg og så kom eg heim til Stavanger og det var det var litt trist.


det var ikkje så veldig mye\mykje utval i i butikkane %eee hvert_fall\iallfall ikkje det eg var vant med, så det var det var ein ein ein %eee det var ein spesiell oppleving, det må eg seie og vi starta jo restaurant då i %eee Jans mat- og vinhus i %eee på s£ heilt på slutten av nittenåttiéin.


og det eg huskar når me skulle diskutera menyen då for det var jo sånn at på alle restaurantar så var der stort sett rekecocktail.


der var peparsteik og det var biffsnadder, og det måtte alle ha på menyen, %eee og vi hadde svær diskusjon om dette her, om me skulle ha det på menyen, %eee og heldigvis så tok me beslutning\avgjerd at det skulle me ikkje ha.


me gjorde det vågale og opna restaurant utan å ha det på menyen, og det %eee det gjekk bra %eee men %eee eg huskar dei diskusjonane, det var det var utruleg morosamt, men på den tida så var det jo sånn at man\ein skulle bruka utanlandske råvarer.


det var ikkje nokon stoltheit rundt dei norske råvarene, det var ikkje noko fokus på det.


det skulle vere på ein måte utanlandsk, vere importerte råvarer, utanlandske namn, og så vidare og så vidare.


ingen fokus på det norske, og det trur eg var litt %eee veldig typisk for heile åttitalet at det var sånn.


%eee og den som gjekk kanskje i bresjen på den tida var jo var jo Arne Brimi, som stod fram med det norske og norske råvarer og norsk matkultur og ja ha£ det tok kanskje tredve\tretti år før han %eee fekk rett %eee men han hadde rett då óg, men men det trur eg var det mest typiske, og det var det utanlandske.


jeg så du var gjest på %emm %ttt %eee herregud hva heter det, Ingrid Espelid Hovigs fjernsynskjøkkenet %eee etter at du var blitt kåra til årets kjøkkensjef, og da snakka du litt om det her.


%eee det er en stund siden jeg så det nå, men jeg liker å se sånne gamle det er s£ genialt med N_R_K-appen\NRK-appen, hvor jeg kan gå inn å se fjernsynskjøkkenet og andre spennende ting, og da snakka li£ du litt om akkurat det du snakker om nå.


du snakket om at du kom tilbake %eee fra Frankrike, oppdaget en ny verden med råvarer som man ikke fikk tak i her, og en annen kjærlighet til maten snakket du også om.


den har kanskje bedra seg nå, men at du kanskje var med på å bygge opp den %eee kjærligheten til maten som vi etter hvert kanskje har etablert i Norge og da, at vi spiser på en annen måte enn før.


ja me har jo %eee nå nå vi har jo fått ein i dag har me fått ein bevisstheit rundt eigne råvarer og eigen matkultur, og der er jo ingen kokkar eller kjøkkensjefar med respekt for seg sjølv som ikkje står fram med vår identitet og alt det der.


man\ein ser kokkar som leiker seg med mattradisjonane, med vaflar på nye måtar.


eg synast det er fantastisk, men det var jo ikkje på den tida.


eg huskar %eee altså mange minne som kommer\kjem tilbake då men eg eg eg kom jo full av %eee av %eee av %eee av mot og lyst til å gjere ting, og eg huskar eg ringte kjøttleverandøren, det var vel Gilde då i si tid som, og spurde om dei kunne skaffa meg %emm %eee oksekjakar, %eee men det var ikkje lovleg å selja.


det var noko som %eee veterinærane fekk for å ta prøver og og sånt noko, og så og så var jakta eg på på lammeskjenker.


nei det var ikkje mogleg å få tak i sjølv om alle lam hadde fire skjenker så var ikkje det mogleg å få kjøpt for dei hang fast på låra var ein del av låra og sånn var det.


det er masse som har endra seg til det til det betre, men det var %eee det var ein var ein trist tid på mange måtar.


%eee Torgrim, Torgrim Eggen du var ung og muligens radikal, kan jeg si det, på åttitallet %eee?


ja %heh på noen måter ung og radikal, jeg syns de£ %eee var litt fint i i panelet her, og så var du jo bassist i nyveivbandet The Cut, og du var musikkjournalist.


og som en del da av musikk- og kulturmiljøet i Oslo, hvordan var mattrenden der?


hvor var det man spiste og hva spiste man %eee?


ja altså %emm %eee saken er jo den at at %emm jeg i på syttitallet var begynt å bli veldig matinteressert og det skyldtes det skyldtes %eee først og fremst at %eee min mor ble tatt av feminismen.


hun ble hun ble medlem av kvinnefronten, og hun %eee satt i abortkommisjon på Aker som sosionom, og en del av hennes frigjøringsprosjekt var bare å slippe med begge hendene det som tidligere hadde vært hennes husmorplikter da slik hun hadde oppfattet det til da.


ikke for at hun noensinne hadde hatt vist noen interesse for matlaging heller, men så ble ballen spilt over til oss barna egentlig, for faren min var det for sent å gjøre noe med, og jeg som da eldst av fire barn, jeg fikk da som %eee tolv trettenåring ansvaret for å lage middag hjemme.


og det og og %eee min mor hadde en venninne som hadde vært gift med en italiensk kunstner og bodybuilder.


han var faktisk Mister Norway en periode, Dante som han så nydelig het, og hun hadde jo da vært hjemme hos hans mamma i Italia og lært å lage italienske retter, pastaretter og %eee og sånne ting og dette her sugde jo jeg til meg.


så det så så det det begynte for meg den lange reisen mot ekso£ ek£ det eksotiske begynte med å lage pastaretter til familien hjemme sånn midt på syttitallet.


%eee ja %eee men men men så etter hvert da jeg ble voksen flyttet hjemmefra og sånt så hadde jeg jo dette med meg.


jeg jeg jeg bodde i nittenåtti bodde jeg i kollektiv %eee sånn studentkollektiv hvor det var sånn %eee dette er din dag til å lage mat.


dette er din dag til å gjøre reint, og jeg gjorde jo aldri reint den dagen jeg skulle gjøre reint, men jeg lagde jo mat de g£ dagene jeg skulle lage mat, og hadde det veldig gøy med det.


%overlapping bra trekk av mor ja, det kan du si.


%eee som musiker fra åtti til åttifire så levde jeg jo stort sett fra hånd til munn, altså levde av %eee brun ris egentlig.


det var det man hadde råd til bortsett fra når vi var ute og reiste, for da var det ut£ spise ute hver kveld, spise på ofte spise på de stedene man spilte hvis de hadde matservering, og da kan jeg huske %eee.


det er ganske fysisk krevende å spille rockemusikk.


jeg kan huske vi vi jeg ville alltid ha fisk.


har dere fisk, spurte jeg, men det var, nei, vi har bestemt at siden dere er så %eee kjempeflott band og har kommet helt fra Oslo så har vi bestemt at i dag skal dere få biff, så man gikk på scenen med denne herre trehundregrams biffen rullende i magen.


og og og og biff var ikke fremmed for meg den gangen heller, altså altså på syttitallet når man gikk ut for å spise så spis£ bestilte man biff.


man bestilte flambert pepperstek, og så gikk jeg jo selvfølgelig over til å lage disse flamberte pepperstekene hjemme også etter en stund, men så var det.


på midten av åttitallet ble jeg fast ansatt journalist i to år i Dagbladet %eee og så senere %eee hoppa derfra for å drive musikkavisen Beat.


%eee d£ da fikk i grunnen alle restaurantene i Oslo kjørt seg, og og det var %emm det var begynt å dukke opp interessante ting.


%eee vi spiste veldig mye meksikansk av en eller annen grunn.


første meksikanske restauranten i Oslo kom sånn åttifem og het Acapulco.


vi pleide å gå og spise på et sted som het Los Amigos, det var sånn overtidsmiddag.


da var det da var det sånn mugger meg margaritas og og og %eee og egentlig så var vel dette mer en slags tex-mex enn det var %eee enn det var %eee meksikansk.


men det det var det det hørte liksom sammen med musikken vi skrev om og hørte på og og sånne ting, og så husker jeg også fra åttitallet at de japanske restaurantene kom.


det det var det var stort for oss altså.


åttisju kom de første %eee japanske restaurantene, og var en på Skillebekk som het Sakura og en på Aker brygge som het Teppanyaki, og da ble vi kjent med sushi og sånne ting som har blitt som jo har blitt norsk hverdagsmat i dag, men det var fryktelig eksotisk den gangen.


for det var egentlig ganske eksotisk inn på nittitallet for mange, men du var tidlige ute ja ja %mmm.


ja da ja da men i hvert fall så i hvert fall så jeg som hadde denne bakgrunnen som hjemmekokk jeg begynte jo å lage denne maten.


jeg beg£ i løpet av åttitallet så hadde jeg lagd indisk mat.


%eee jeg hadde lagd indonesisk mat, meksikansk mat selvfølgelig, så repertoaret utvida seg va£ voldsomt da, det og det var en kulturell bølge vil jeg si.


%eee hva var favorittles£ favorittrestauranten i Oslo på den tiden der?


de flytta og de stengte og det var vanskelig å holde og holde seg med en favorittrestaurant gjennom et helt tiår %eee.


man gikk på teaterkafeen, men ikke for å spise egentlig %eee.


det var sånne steder som %emm hva var det den het, jeg har skrevet det opp ett eller annet sted her, %emm Storyville som lå i Universitetsgata altså kreolsk restaurant.


der kunne man få jambalaya og spareribs, og man kunne til og med få froskelår servert på %eee på Storyville.


der var jeg en del %emm men den åttitallsrestauranten som jeg har de mest nostalgiske minnene om var jeg besøkte jeg bare én gang.


det var et sted som het De Soto som lå i Sporveisgata.


Jos Kerner var kjøkkensjef på %eee De Soto, den opprinnelige rockekokken, den galeste mannen i norsk %eee kokekunst %unint.


det var sånn det var sånn californisk litt sånn pastell pastell på veggene %eee sånn %foreign californisk og ekstremt åttitall.


spennende, jeg tenker også jeg har jo alltid tenkt at åttitallet at det var litt sånn magert med restauranter i Oslo, det var jo det i forhold til i dag, men jeg tror liksom mangfoldet var litt større enn det man kanskje var klar over da, hvis man ikke visste om %eee visste om stedene.


nå har vi vært innom restaurantkjøkkenet.


vi har vært innom %eee også kjøkkenet hjemme hos deg men også på en måte Oslo og restaurantverden der ute som spisende gjest, %eee men Marta Breen, du var jo barn på åttitallet, og så var du ung og lovende får vi si %eee så da tenkte jeg nå at som sagt at vi skal flytte oss litt inn i hjemmet.


hva var det man spiste til middag hjemme på åttitallet?


ja nei jeg hadde jo et ganske mye kjedeligere åttitall enn disse karene her, det skal sies.


%eee jeg bodde jo også i by lille byen Larvik, så der var det vel én kinarestaurant og én pizzarestaurant, og det var det vi hadde på den tida, %emm men det var jo ganske vanlig tror jeg %eee vanlig norsk oppvekst sånn sett.


mamma lagde maten %eee var aleine med to unger og kom hjem fra jobb kla£ og dem hadde liksom da denne lille spotten fra halv fem til fem å å lage %eee dette på.


så det var ganske lite pretensiøst %eee mye fiskepinner, mye stekte røkt sånne røkt pølse delt i to, mye %heh servert kanskje med litt po£ potetmos fra %eee pose, %eee n£ d£ fiske£ stekt fiskepudding.


%eee hvis vi var heldig og hun hadde god tid så fikk vi fiskeboller i hvit saus, beste jeg visste, %eee men det tar jo litt tid å røre den derre hvite sausen sammen, men %emm men altså det var helt vanlig.


men det som %eee så jeg tror dette var ganske normal mat egentlig, %emm men det som jeg som var stas var at i helga så hadde hun tid, og i helga så koste vi oss %eee my£ mye nesten altså i dag så syns jeg helgene er blitt kjedelige for barnefamilier fordi det er blitt et sånt skjema.


før så bestemte jo ikke vi så mye, eller på åttitallet så bestemte ikke ungene alt, men det gjør de i dag, så det er liksom sånn det er taco på fredag og pizza på lørdag i liksom nitti prosent av norske hjem trur jeg.


%eee ingen slingringsmonn, hvis du prøver på noe annet så blir det grining så %emm men sånn var det ikke hos oss.


det var mamma som bestemte menyen og %eee vi hadde for eksempel hjemmelagd lasagne %eee ofte noen ganger moussakka også fordi hun %eee ferierte i Hellas og plukka opp noen ideer der og tzatziki og m£ med ja %mmm %eee gryteretter %eee som hadde stått lenge %eee litt sånn.


hu£ hun hadde med seg litt fra syttitallet, ikke sant, så hun kommer %eee var jo sånn raddismiljø egentlig, så det var jo en sånn spansk oksegryte og den typen ting hadde de liksom med seg litt fra syttitallet.


%eee rødvin lagde dem jo sjøl på baderomsgulvet i en sånn stor tank, da.


og det lukt£ lukta alltid gjær %emm helbakt ørret, altså hun %eee for det er også liksom sånn i dag så er det laksefileter, det var ikke så mye av det.


kjøpte en hel fisk, skjærte\skar den opp og putta inn %eee smør og hvitløk og %eee persille og sånn og i aluminiumsfolie %eee bakte poteter hasselbackpoteteter.


så helga var jo %eee stas det, og jeg husker også at hun og dette her det var jo litt sånn Dynastiettiden også ikke sant så man %eee selv om vi var raddiser så så vi jo på sånt, så det var det derre skiftet til middag hadde vi i£ begynte vi med på åttitallet.


på fredager %eee så bada vi i badekaret og så blei reine og så fikk jeg og søstera mi lov å gå og ta på oss noe fint og så komme ned og være pynta til dette måltidet som var taima til halvsju selvfølgelig sånn at vi kunne liksom se og sitte å se spise foran tv-en, se på halv sju og spise, det var bare helt nydelig.


kjenner meg veldig igjen i det der og særlig den derre halvtime %foreign, det var det man hadde sånn i hverdagsmiddagen, så var det liksom en halvtime, da måtte det være klart og da var alle kjempesultne og da måtte man i gang, også var det liksom det å løfte opp %eee helgemiddagene litt.


og jeg husker også det der når man var %eee yngre så var det jo litt sånn at %eee man fikk %eee var på middagsbesøk hos andre, ble med noen hjem etter skolen så ble man liksom værende der %eee til det var middagstid, og det var jo alltid veldig spennende å se hva andre spiste.


%eee og jeg vil b£ bare også, egentlig en digresjon, men jeg kom på nå, var noen som sa nå skal det være spa£ spagetti og kjøttdeig til middag og så var det akkurat det det var.


det var ihjelkokt kjøttdeig og så var det stekt kjøtt£ nei ihjelkokt spagetti og stekt kjøttdeig, og det var ikke noe krydder, ikke noen saus, ingenting.


har du noe %eee noen av dere noen minner hvor dere har spist hos andre hvor %heh ja.


altså jeg kan si én ting om akkurat det der å bli spise hos andre.


%eee vi %eee jeg hadde en venninne som %eee de de hadde litt mere penger tror jeg fordi at de fikk ting tidlig da, så de hadde mikrobølgeovn f£ veldig tidlig, og de hadde spiskammer som alltid var fylt av masse ting som man bare kunne ta.


sånn var det ikke hjemme hos oss at det bare var liksom fri flyt, men det det husker jeg som så at vi var der, men det som e£ litt sånn trist i motsetning til i dag og kanskje folk har litt bedre råd.


på den tiden så var det jo sånn at hvis du var hjemme hos noen når det var middag så var det ikke sikkert at du ble invitert på den middagen.


det var ganske ofte at du kan gå å sette deg på rommet og vente, %eee og det liksom.


det sa jo også noe om familien da tenker jeg, både hva som ble servert til middag og om man faktisk fikk lov til å spise %eee sammen med familien, ja.


så i dag så er det sånn %eee ganske opptatt av at liksom hvis det er noen i huset som %eee ikke tilhører familien så og det skal være mat så får dem være med på det måltidet, men %eee det var ikke noen selvfølge nei.


altså du var jo voksen %eee Harald på %eee på åttitallet men %eee i og med at du var og er en mesterkokk, er det sånn at folk syns at det va£ er litt %eee vanskelig å invitere deg på middag, eller %eee?


ja det trur eg nok at der er mange som har synst opp gjennom åra, men %eee eg trur %eee eg trur %eee at dei aller fleste kokkar er veldig glad i %eee vanleg, heimelaga mat, god tradisjonsmat, då treffer du eit kokkehjarte rundt forbi.


men det er morosamt å høyra det som som blir sagt rundt bordet her nå, fordi at %eee det var jo mye\mykje mye\mykje når du ser tilbake så var det veldig mykje rart på åttitalet, men det var jo óg ei tid kor der kom utruleg mye\mykje nye impulsar inn, nye råvarer, nye matrettar, det var eigentleg så var det jo ei fantastisk tid der der heile verd£.


det kom masse spennande ting %eee og du nemnde meksikansk restaurant.


eg huskar der var %eee ein restaurant på åttitalet i Stavanger som hadde det det klingande namnet Harry Pepper %foreign %eee og det var jo ein institusjon i frykteleg mange år og og %eee nei der der var utruleg mye\mykje spennande på den tida.


ja ja de de var de var tidlig ute med en del ting, og det var på grunn av olj£ oljearbeiderne, var det ikke det?


det var ein butikk i Stavanger som het Middleton som var ein gammaldags kolonialbutikk.


det stod faktisk folk bak disken og dei importerte jo massevis av spennande %eee råvarer og produkt frå Amerika til oljeamerikanarane, så %eee vi var nok litt foran på ein på eit vis %eee ja så men du nemnde òg peparsteik.


det får meg til å tenke på på den tida så og det vara jo lenger langt mye\mykje lenger enn åttitalet så var jo desse kuene\kyrne eller oksane %eee eller kva dei nå heiter når dei %eee når dei %eee blir slakta.


dei e£ dei hadde jo ytrefilet og så hadde dei indrefilet, og resten var enten %eee grytekjøtt eller kjøttdeig %eee og det det var sånn.


heldigvis har vi kommet lengre i dag da, men %eee det tok %eee tok ganske lang tid ja.


det har det %overlapping tok veldig lang tid.


%eee du var inne på kinakål, det må vi %eee si litt mer om for det er jo en sånn litt morsom ting som sikkert alle her har erfaring med at man trodde at kinakål.


kinakål ble brukt som salat med %eee gjerne med maiskorn og Thousand Island dressing og det var jo v£ virkelig ikke godt, men altså men kinakål er jo noe annet enn det ja ja ja.


%overlapping det er bare fire dager siden sist jeg fikk kinakål servert som s£ salat, strimlet kinakål som salat.


ja, det lever hvert fall sånn i %eee p£ %eee på småsteder og sikkert også i Oslo og andre steder, men hvordan er det egentlig man skal b£ bruke.


du nevnte noe om det på bakrommet Torgrim, %eee kinakål ja ikke sant det er det man skal gjøre %heh eller?


%overlapping gjøre med kinakål er å lage kimchi.


altså altså gjære den med masse krydder og så i på gjære den på glass også videre det.


man man blir stående med dette svære glasset på kjøkkenbenken og er redd for at det skal eksplodere %heh fordi det foregår melkesyregjæring og sånn oppi der.


man kan bare wokke det óg da altså blir er det ikke godt å liksom å få litt varme på det bare %overlapping?


jo, det er kj£ veldig godt, varme er det som skal til %mmm %mmm.


ja for jeg tenker ki£ kimchi er jo for s£ det er jo %foreign.


jeg har spist grillpølse med kimchi, aldeles utmerket.


ja det er kjempegodt det det kan vere kjempegodt, men kinakål er jo ein fantastisk grønsak, %eee men %eee den det er jo godt rått òg då i salat, men det er jo aller best når du får stekt den får varmebehandla den, gjerne bresert den i ein gryte, kokt han lenge, så å det er fantastisk mat altså ja.


ja det er helt nydelig helt nydelig og da altså vi snakker om kinakål, vi litt sånn %eee kinamat da som hvis vi %eee v£ kinamat i Norge det var jo også den første kinarestauranten kom vel faktisk %eee på sekstitallet i Oslo, men det var vel ikke allmenn eie før på åttitallet at man begynte å spise kinamat da, som vi kalte det ja du a£ ja.


jeg kan huske det, å gå på kinarestaurant med familien min allerede på sekstitallet, Peking House som lå der nede ve£ i Munchs gate, og så var det noe oppe i Pilestredet Shanghai House, eller et eller annet sånn noe.


%overlapping det det det var vel da jeg som som %eee tiåring, eller hva det kan ha vært, først fikk oppleve dette med %eee med %eee sterk mat fordi det sto alltid en sånn flaske med Tabasco på bordet.


det har jo mye med kinesisk mat å gjøre %heh ja.


%overlapping Tabasco er amerikansk %heh lage£ lages i Louisiana, men det trodde man liksom man skulle ta det på da og så fikk man jo liksom det sjokket da og oppdaga hva hva dette gjorde med smaksløkene og og og og sånne ting, men %eee som dere vet altså %eee chili er vanedannende.


når man først begynner på den galeien så skal man ha sterkere og sterkere og sterkere stoffer, og det det fortsatte jeg meg helt til helt til en gang i nittisju da jeg var i nittisju ja da jeg var i Mexico og skulle smake liksom på det virkelig sterke.


%heh da tok jeg mine dansetrinn på restauranten og og og følte i grunnen at jeg hadde da har jeg nådd %overlapping nå har jeg nådd målet mitt ja.


jeg hadde den samme opplevelsen i Thailand i nittennittien tror jeg.


men noe av det altså hvert fall på åttitallet noe av den maten som vi da spiste som vi kalte kinamat %eee %eee hadde ikke alltid kanskje den var litt sånn amerikanisert eller norskifisert.


den hadde kanskje ikke nødvendigvis så mye med ekte altså vi s£ snakker om kinesisk mat å gjøre.


for det første så er det jo alt alt vi betrakter som %eee kinamat i Norge er kantonesisk mat altså %eee på grunn av at det var mengder av kantonesere det heter ikke kanton heller det heter Guangzhou heter det ikke sant.


det var mengder av dem som utvandret i løpet av %eee femti og sekstitallet og etter revolusjonen egentlig som en tro og så som som da dominerte ikke bare i Norge men i hele den vestlige verden, så så det det kinesiske kjøkkenet har vi bare så vidt begynt å smake på.


jeg har vært i Kina så jeg har fått smake på en del %eee ting der, men ja nå har det jo kommet flere restauranter i Oslo hvis noen har lyst til å gå ut og spise kinesisk mat så er det f£ f£ %eee ja Dinner ja.


ja og den har jo vært siden nittitallet, men nå en %eee, hva heter den, Chengdu Szechuan, den er jo helt %eee nydelig.


Dinner er siden åttitallet tror jeg %overlapping ja jeg tror faktisk det det er det, vi s£ vi skal vi skal nok tilbake til åttitallet når det gjelder de fleste av de tingene som vi betrakter som vanlig i dag.


den første den første indiske restauranten i Oslo åpnet i nittenåttito i Fredensborgveien, den het Ma Raja, åpnet i de gamle fabrikklokalene til pølsemaker Aksel Jensen.


det var ikke der det var ikke der jeg spiste først, men det det %eee jeg tror det første var et sted på Grønland som jeg ikke husker navnet på lenger, men det var også åttitre åttifire rundt omkring der.


%ttt men Harald %eee du var jo sterkt influert av Frankrike.


du hadde jo vært der i flere år før du starta egen restaurant, men %eee så du også til andre deler av verden etter hvert sånn i %eee i kokkekunsten?


nei det var jo nok i hovudsak %eee Frankrike og Europa og det eur£ europeiske kjøkken, det klassiske kjøkken som var i fokus på åttitalet, det var det ja %eee men eg syntest jo at vi hadde fantastiske råvarer i Noreg då, %eee og f£ og så mye\mykje av det, men vi var vel kanskje litt tidleg ute.


%mmm så var det sånn at på åttitallet så %eee bare for å gå litt videre %ttt så føler man at man definitivt kanskje tok farvel med den tradisjonelle husmoren, %eee og hvert fall så var det flere kvinner som kom ut i arbeid.


og du var jo litt inne på det Marta, altså det her med den derre halvtimes %foreign som man egentlig hadde til å lage middag som tidligere kanskje var litt lengre at man hadde mer tid til å lage mat.


%eee og vi skal litt inn på hva det gjorde med matvane %eee m£ m£ vanene våre, men jeg tenkte først, var det virkelig sånn at %eee husmoren var %eee død og begravd på åttitallet?


%eee det var jo brutalt %eee framstilt, men ja %eee.


for så vidt så var det jo veldig mye som skjedde i %eee åra altså i løpet av syttitallet fordi tallene %eee altså i hvis man de tallene som er på énogsytti\syttién, der har jeg lest tall på %eee k£ på hvor mange hus£ %eee kvinner som var husmødre og det var en den store flertallet av norske kvinner var husmødre på i énogsytti\syttién.


%eee tre prosent av norske barn gikk i barnehage, %eee og så tar du hopper du ti år fram i tid, så er det helt helt snudd på huet, så da er det på en måte en revolusjon på det feltet da i de åra.


og også statusen til husmora ikke sant fra at du som husmor for det fantes jo husmødre på åttitallet òg, men de %eee det var jo ikke noe du slo deg på brystet av for det var jo på en måte blitt %eee rakka ganske mye ned på a£ av feministbølgen, så det var %eee en %eee en fase hvor ikke det %eee hvor ikke du fikk så mye kred for det.


det som var kvinneidealet på åttitallet var jo å være %eee i arbeidslivet.


hun hun tenker jo på den hvis vi ser de derre %eee altså den filmen Working Girl med Melanie Griffith.


du skulle være opp på vei opp %eee liksom, og det var på en måte ku£ liksom veldig sånn idealkvinnen den gangen, og da var det jo %eee ikke det å stå å lage hjemmelagd mat som %eee ga %eee trendpoeng da, så og ferdigmaten bidro veldig med det ikke sant at man %eee det var jo ble sett på som.


altså Toro blei jo på åttitallet da sett på som en %eee altså moderne og frigjørende på mange måter %eee når det i i vår generasjon så blir det sett på som barnemishandling så det her har %overlapping forandra seg veldig.


jo det oppsto det oppsto jo et slags hull der, et ansvarshull som jeg har prøvd å skildre med den fortellingen om min mor, altså kvinner av kvinner av min generasjon kan ikke lage mat.


vi %eee håper det %heh ja jeg ble helt sjokkert %heh, men du lærte deg å lage mat det var en ja.


men på på den tida så kom jo det var jo utruleg mye\mykje ferdigmat som kom inn i %eee og der var mye\mykje dårleg ferdigmat.


det var jo desse gryterettane, det var jo Toro-gryte, meksikansk gryte og det var massevis, og det var ikkje spesielt godt mye\mykje av dette her viss men vi syntest jo at det var godt då ja.


det er jo det er jo rett og slett det at %eee smaken utvikler seg ikke sant %eee og og at du på den tiden så var det mye av det som fungerte helt fint til til datidens.


%eee også %eee jeg jeg skriver en bok som heter %eee jeg skreiv en bok for noen år siden som het Født feminist hele Norge baker ikke, som er et litt sånn hj£ det er mye sånn hjertesukk over at %eee li£ det hadde vært da i så veldig mye nå snakker vi sånn fem seks syv år siden ka£ v£ v£ bake kakebaking og cupcakesbaking, og det var en sånn kjempetrend på det.


og så kom det også noe sånn %eee man sku£ %eee matpakkebøker, du skulle lage sånne matpakker som skulle ungene skulle synes var stas da med å liksom trykke ut sånne hjerteagurker og skjære u£ og holde på da.


og så blei det liksom så mye av det, og så skulle også matjournalistikken var veldig sånn lag alt fra bånn og Toro er fy og %eee ko£ kraft skal du koke hele helga og %eee sånt, så blei det litt sånn ramsløks£ ramsløkpesto og %eee ja.


så det blei så så det var litt sånn ja s£ %eee så jeg hadde et kapittel som het Kom tilbake gryterett fra Toro alt er tilgitt og og og det var %eee det er jo liksom fordi at det er jo d£ ja %eee noen som skal %eee for at det du har jo mange andre krav i dag som som %eee ikke man hadde på åttitallet.


for eksempel så skal man jo følge opp ungene på en helt annen måte %eee i forhold til lekser i forhold til %eee F_A_U\FAU i forhold til %eee å kjøre dem hit og dit.


altså de kravene rundt å følge opp unger på skolen er mye mye større i dag enn på åttitallet %eee og i tillegg så har vi masse så jobber jo i motsetning til altså selv om kvinner mang£ de fleste kvinner da begynte å jobbe ute på åttitallet så jobber folk mer i dag altså.


det er jo det er d£ nå er de aller aller fleste familier då£ altså der jobber begge så og så skal du da, hvis du da begynner å sette noen sånne høyere krav til at %eee altså skal barne£ du skal ha baby så skal den maten også være gry£ liksom.


%eee du skal ikke kjøpe sånn glass nei det er fælt, man skal lage det fra bånn og sånn så d£ hvis jo så e£ det var egentlig det som jeg skreiv om da, at du putter masse flere krav som høres fint ut og sånt noe.


jeg tror de fleste har lyst til å lage sunn og god hjemmelagd mat, men så blir det bare mere og mere på k£, så da tenker jeg noen ganger så må man kunne stikke hull på den ballongen og så si dette får være bra nok, og og jeg tenker at %eee når det gjelder ferdigmat som du sier, ja mye var dårlig, det har jo blitt det har jo blitt bedre heldigvis.


det fins jo så mye gode ferdigmatprodukter i dag.


og jeg leste i en sånn det var en sånn forsker som heter Trygve %eee Eklund, han har doktorgrad i konserveringsmidler, og han har snakka disse %eee kokkene litt imot på eller de de ikke kokker men matjournalistikken da litt imot på dette feltet fordi han sier at %emm industrimaten har et ufortjent dårlig rykte.


%eee man får jo inntrykk liksom at alt er farlig og tilsetningsstoffer er farlig og sånn, men han sier at %eee industrimaten har %eee tvert imot vært med på å gi jevnere kvalitet og bedre folkehelse og matsikkerheten er høyere enn noen gang da.


%eee prosessering er ikke nytt sier han, det er ikke mye brød, vin eller ost ute i naturen.


vi har alltid gjort det så industrielt og effektivt som vi kunne, også bestemor brukte hemningsløst de tilsetningsstoffene som var tilgjengelig, og det var liksom deilig å bare godt å høre.


det er jo noen ytterpunkter der liksom med alt a£ av halvfabrikater og alt skal være hjemmelaget.


det fins jo en sånn mellomting og noen ganger så det fins jo også veldig mange gode råvarer som man faktisk kan lage velsmakende og gode middager av som ikke tar så veldig lang tid, så man må det er jo ikke enten eller, eller hva %heh ja.


nei veit du, men du seier at husmora var på veg ut %eee og og det det er jo heilt sikkert riktig, men men kva skjedde med mennene då?


altså eg ser Bri£ Britt Britt Kåsin sit her i i i salen og ho var jo ute med ei bok om om om mat og menn heilt på begynnelsen\byrjinga av åttitalet, og menn skulle lære å lage blant anna bakepotet trur eg og og og kva gjorde menn på den tida då?


%eee altså ja det vet jo %overlapping det vet kanskje dere bedre enn meg men.


nei sa£ saken er nok den at saken er den at %eee når vi kommer lite grann forbi åttitallet, på nittitallet så dette kan jo selvfølgelig være alderen som taler, altså min generasjon %eee.


jeg ble tredve i nittenåttiåtte ikke sant og så begynte å stifte familier i flertall sånn sånn utover utover %eee nittitallet så så.


det det ble status for menn å kunne lage mat og kjøkkenet kjøkkenet begynte å ta preg av at det var mannen som innredet det, altså altså plutselig så kom den industrielle estetikken, storkjøkkenestetikken kom inn i huset til vanlige folk.


og det var jo ikke grenser for hvor påkosta kjøkkenet ble etterhvert, og hvor og hvor mye utstyret skulle koste også videre, men ut av dette kom det jo faktisk noen ganske habile, mannlige amatørkokker, det gjorde det.


det det var det var på nittitallet vi begynte å møtes for å lage mat sammen husker jeg veldig godt, og det foregikk jo med en voldsom vinsmaking %eee i forkant.


sånn det var det var sos£ sosial begivenhet på sett og vis.


ja nei altså jeg %eee det du beskriver er jo på en måte riktig %eee i visse miljøer ikke sant, og og %eee og det men jeg tror ikke det var Ola Nordmann likevel.


%eee menn forandra seg ikke like fort som kvinner.


kvinner forandra seg faktisk a£ så masse i veldig %eee, altså to£ tok %emm i løpet av de f£ syttiåra og fram.


og så gikk det saktere for mennene og det førte jo til at man fikk %eee masse %eee krangling hjemme fordi at det var en he£ en generasjon kvinner som skulle lære opp en hel generasjon menn til å ta et ansvar som ikke de hadde blitt oppdratt i.


så de fles£ så så det var veldig %mmm det gikk ikke så fort selv om %eee, og så var det liksom det du sier ikke sant det du snakket litt om den showpregede matlagingen som menn syns var gøy da.


det er jo liksom gøy akkurat når du skal skjære opp en stor kalkun eller kjøpe en kjøpe en sånn maskin hvor du skal %eee, hva heter det %eee %eee sånn plastikk og vakuumering og alt det der %overlapping eller eller showgrillinga på %eee.


%overlapping alt dette tar jævlig lang tid og er kjempedyrt, tar veldig lang tid og er kjempedyrt og det er selvfølgelig ikke hverdagsmat dere snakker om nå.


og grillinga også liksom, der er det er liksom mannen, så så det er alt det som, eller sånn høne, grille en høne med sånn ølboks i rompa, det er liksom sånn mann£ menn syns var var stas.


likevel så må det sies at at %eee at %eee som %eee herr Osa kan stå inne for, når du har er vant til å lage mat så går det fort.


altså det d£ det tar det tar ikke meg lenger tid å lage en pastarett fra bånn, enn det tar å varme opp et %eee halvfabrikatet ikke sant, altså d£ dette har med trening å gjøre, og det er klart alle fikk ikke den treningen.


%mmm jeg tenkte på aprop£ d£ s£ det var morsomt når du sa med dette med med kokebøker for menn fordi at jeg leste det var en forsker som hadde forska på disse kokebøkene som var beregna for menn.


og det %eee det var liksom det var litt gøy fordi at de første der var jo de tok liksom det var sånn som de første pappabøkene óg som liksom skal forklare mannen forskjell fram og tilbake på babyen liksom.


sånn gjør jeg altså liksom det var helt %overlapping at man liksom snakka til dem som om de var helt %eee n£ tullete da på de første bøkene, og så bevega det seg ganske raskt til mer avansert og til %eee en egen kultur til man i dag kanskje ikke trenger egne kokebøker for menn %eee.


%emm ja det vil jeg tro men på kjøkkenet altså så altså hjemme på åttitallet så var det fremdeles altså flest kvinner som kanskje sto for matlaging har vært litt krangling og det var en noe som var i gjære og noe som bevegde på seg.


%eee men på restaurantkjøkkenet, og særlig i hvert fall på gourmetkjøkken og på kokkelandslaget så var det jo veldig mannsdominert %eee.


Harald, hva tror du er grunnen til det, eller hva er grunnen til det?


nei eg veit ikkje heilt eigentleg, men men det det var nok v£ hvert_fall\iallfall dei som stod fram det var jo stort sett menn, men på kjøkkenet så var der jo faktisk veldig mye\mykje damer og jenter %eee også den gongen, men det var ingen som stod fram %emm.


kvifor det v£ ha£ det det er ikkje det er ikkje så lett og vita eigentleg kva kva som er grunnen, men man\ein kan jo alltid spekulera lite grann ikkje sant, det er jo altså %eee kokkefaget er jo var jo den gong og og er i dag òg eit ganske krevjande yrke.


og viss du skal viss du skal %eee på ein måte %eee ha nokon ambisjonar og du jobbar kveld og du jobbar helger og du jobbar når andre har fri, og det er jo %eee rimeleg langt frå familievennleg ikkje sant %eee og då er det jo damene har jo tatt det valet då.


ikkje vere med på den galeien men %eee men %eee der.


men jeg tenker tenker bare på det med stå altså %eee det hvem som står fram, eller hvem som blir løfta fram, det %overlapping kan man jo si at det kan jo være %eee hvem som blir sett i et miljø og hvem som får %eee så det det tror jeg nok at kanskje var enda sterkere %eee kjønnsstrukturer på åttitallet enn i dag sånn at det var nok også den delen av det.


men eg må jo seie at nå %eee eg sa innleiingsvis at eg var jobba i Frankrike i tre år %eee v£ eller heilt på slutten av syttitalet.


når du når eg kom heim så var der jo %eee jenter på kjøkkenet og jenter på skolen  og altså på kokkeskolen, og det det var liksom heilt det var sånn det var berre sånn så veldig stor forskjell.


det var jo ne£ altså fransk kjøkken er jo en helt egen kultur, altså restaurantkjøkken det er jo den den har jo et slags sånn militære forbilder egentlig altså med kadaverdisiplin og det med det andre og og og %eee ja ikke et spesielt kvinnevennlig miljø.


og og og det er klart at dette ble jo kopiert også i Norge, altså hvis vi går til et sted som Bagatell så var det like tøft å jobbe der som det var å jobbe på en fransk restaurant.


du fikk kjeft og du fikk kniver kasta etter deg og i det hele tatt %eee men dette har endret seg.


det er et helt annet miljø på restauranter i dag på restaurantkjøkkenet, og og d£ de siste ti årene har jo har jo de s£ første ordentlige %eee, store, kvinnelige kjøkkensjefene kommet fram.


mhm\ja og det er kjempebra og og og og det trur eg vil endra seg i åra som kommer\kjem, får eit enda større fokus på der er så fantastisk mye\mykje flinke folk som fortener å stå fram, men det er riktig det som du seier, det var ein kadaverdisiplin.


eg %eee eg blei slått eg i Frankrike %eee og det er ikkje det er ikkje tull altså eg blei skikkeleg slått og kom heim med blå og ømme skuldrer og greier for det så det var tøft men ja.


men det var altså da for en for en åtte års tid siden %eee i forbindelse med en reportasje jeg skulle skrive så jobba jeg en dag på %eee på gourmetrestaurant i Oslo %eee på det som da het Ylajali som det var tilfeldigvis den samme måneden som de fikk sin første michelinstjerne som var e£ reportasje som var litt.


det var ikke takket være meg, det kan jeg holdt jeg på å si.


jeg jeg som da hadde lagd mat lenger enn de fleste der hadde levd jeg fikk jo ikke lov til å gjøre noen verdens ting.


%emm men jeg fikk se og jeg fikk gjøre veldig enkle oppa£ oppgaver, men i hvert fall poenget var at det var to kvinner av åtte tror jeg i i kjøkkenbrigaden.


og det var et sånn rolig, behersket tone, altså %eee et miljø som som var helt stikk i strid med det jeg hadde hørt og lest meg til fra skal vi si gam£ gode gamledager, gode gamledager, helt annen kultur altså.


men jeg tror jo nå, eller vi håper jo og tror som du sier at nå med flere %eee kvinnelige kokkeprofiler da at vi får se enda mere %eee til det i framtiden.


nå tenker jeg vi skal gå lite grann videre, %eee for altså på åttitallet så var det jo også jappetid %eee sånn fra nittenåttitre til åttisju-ish omtrent.


%eee og vi vet jo da at etterspørselen etter dyre %ttt forbruksvarer økte, og %eee én ting var jo at det ble solgt veldig mange flere biler, og det p£ og det forårsaka også at det var veldig mange flere alvorlige bilulykker faktisk, men jeg tenkte litt sånn, påvirka jappetiden %emm %eee altså matkulturen?


jeg er litt for ung til å liksom vært inni det, men jeg husker jo at vi snakket om høy sjampanjeføring og østers og russisk kaviar til %eee lunsj, altså hva hva tenker dere om jappetida?


hva slags påvirkning hadde den inn på matkulturen?


jeg jeg har i hvert fall skrevet en roman om om jappetida som skildrer dette her i %eee i og jo %eee det det %eee det var firmakort.


firmakortet kom %eee og det ble svingt, og det ble svingt igjen %eee og og helt klart %eee det at det plutselig var mye løse penger ute og gikk i Oslo og helt sikkert også i Stavanger.


%eee så %eee det førte til en oppblomstring i restaurantlivet.


og til ja et et et fokus på luksusråvarer som som sø£ vi var inne på på tidlig på åttitallet så var disse importert men utover åttitallet ble det fler£ mere og mer norsk.


jeg kan huske det siste måltidet jeg kan huske fra nittenåttitallet var et julebord på Fossheim turisthotell i Lom hos Arne Brimi jula nittenåttini.


og da spiste vi bjørn og da spiste vi %eee bare norske %eee råvarer, men helt klart altså altså %eee sjampanjesalget eksploderte i noen få år altså fra åttifire til åttisju omtrent da krakket kom.


%eee jeg jobba selv i en %emm bedrift som som igjen kort og berusende stund var finansiert av jappepenger, altså %eee musikkavisen Beat som jo da egentlig ikke hadde livets rett på noen som helst måte sånn økonomisk, men det men vi la oss på den samme livsstilen.


vi spiste hummer til lunsj, hummerbilen hummerbilen kom fra Smør-Petersen klokka tolv.


men men men det er litt morosamt du seier det når han seier hummar eg får altså i i i åttitalet var jo det var jo oljealderen i Stavanger, då starta det og det flaut med pengar.


der var så mye\mykje pengar %eee og amerikanarane dei hadde rullar og det var det var firmakort óg, men eg huskar ein når du seier hummar så huskar eg ein morosam episode frå frå ein oljemesse i midt på åttitalet.


der var der %ttt min kollega på Jans mat og vinhus han som het Jan då han %eee kom ut på kjøkkenet til meg og så seier han %eee Harald, har du nokon levande hummar?


ja ja det har eg seier eg, og så l£ leste me opp på eit stort fat og s£ levande hummar inn til eit %eee eit bord som satt der satt tolv mann på eit langbord og så kommer\kjem Jan inn også seier han.


og alle var jo opp med hendene og alle skulle ha hummar, og så kom han ut til meg og så seier han alle skal ha, og eg kokte hummar og dei spiste\åt %eee og så huskar eg når når gjesten skulle gå han som var vert då han kom ut bak kulissene så seier han.


ikkje sant han hadde han hadde jo ikkje tenkt han skulle betale hummar til alle samen.


det ble eit kjempedyrt måltid men %eee så men han hadde råd til det.


vi kan vel kanskje s£ se se noen klasseskiller der i forhold til hvem som spiser hva på åttitallet, og kanskje også litt sånn skille mellom %eee by og land %eee hva tenker dere ja?


å ja ja det var d£ Osl£ Oslo var nok %eee var nok %eee ganske annerledes enn resten av Norge, men m£ med et lite unntak for Stavanger.


nå er det jo nå har jo ting endret seg endret seg totalt.


nå er det Trøndelag som er den hotteste matregionen, altså og det er der michelinstjernene bye£ renner inn %eee og det er vik£ dette er et viktig poeng, altså i nittenåttifire så fikk %eee så kom den første michelinstjerna til Oslo, det var Annen Etage.


hvem var det som var kjøkkensjef der da?


uff nei det %eee huskar eg %eee, var det Trond Solberg?


det var det var et viktig et viktig vendepunkt sånn %eee at vi begynte å vi begynte å sammenligne oss med det beste internasjonalt, altså i hvert fall noen et lite miljø gjorde det.


%emm jeg har tatt tatt tatt med meg et lite sitat som %emm fra husk£ husker du André Engh?


du har kanskje jobba med André Engh til og med?


han var i hvert fall halvt fransk og sterkt frankofil kjøkkensjef på noen restauranter i Oslo, og og u£ han uttalte til V_G\VG i nittensyttisju at det norske kjøkkenet er verdens dårligste.


ti år etter var det ikke mulig å påstå det lenger.


da hadde det det d£ det da var da vi nådde bånn egentlig.


%eee Marta, du hadde vi snakket om det på bakrommet her et %eee du hadde et ja hva skal man si et essay eller et %eee kåseri eller hva det var noe utdrag noe som Dag Solstad har skrevet?


Dag Solstad ja, for han var nemlig enig med dette her at %eee Norges kjøkken er verdens dårligste, %eee og han s£ hadde på trykk i Klassekampen i nittenåttito som da var på en måte før det begynte og og før %emm ja boble og før %eee jappetida festa seg.


og det han hadde gjort da han altså det det norsk£ van£ Norske vaner, særlig matvaner og den radikale kvinne het dette kåseriet.


%emm og som da tar for seg den den veldig triste matkulturen som han mente %eee vi befant oss i %eee wienerpølser, dølle matpakker ikke sant, hva altså nordmenn skal ha kald kalde brødskiver %eee i en pakke %eee fiskepanetter og sånn.


og så gi£ dro han da %eee han r£ går på tur da ute i skogen for å dra til Ullevålseter eller %eee og på noen sånn kafé uti der.


%eee og så hadde han sett for seg at han skulle sette seg ned og spise en g£ god middag da, han var sulten, skulle ha ville ha noe biff eller noe kjøtt og noe rødvin og sånn, men det var jo selvfølgelig ikke det på disse kafeene.


det er jo noen tørre wienerbrød og %eee sur gammal kaffe og kjempeskuffa da over at liksom ikke de hvorfor hadde dette vært %eee liksom en kafe i %eee franske skoger så hadde kjøkkensjefene konkurrert med hverandre om å levere den beste %eee maten på tur og sånn.


så det er liksom en mye sånn sutring gjennom hele essayet da, %eee men han er jo morsom da så skriver han liksom etter hvert %emm.


han skal jo konkludere med årsaken til denne %eee miseren og da står det, %eee jeg sier rett ut at jeg tror at årsaka er venstresidas kvinne.


den radikale kvinnen er til bristepunktet bevisst på at hun er dobbelt undertrykt, og hun foretar seg ikke én handling hvor hun ikke demonstrerer det.


%emm hjemmet for blir for henne en kampplass for ideologisk kamp hvor kampen føres med målestav, hvor alt arbeid skal måles i milligram og centimeter og settes opp på ei liste ved ukeslutt, og på den måten har hun innført småligheten som prinsipp.


og så avsluttes det vel litt sørgelig her med det hele da er hemmende på livsutfoldelsen og gjør at vi alle blir dratt inn i en atmosfære av smålighet, gjerrighet, surhet, hvor den k£ gode kokekunst ikke kan trives, spisekartet vil bestå av fiskepanetter, frossen fisk, røkte pølser, dag ut og dag inn inntil ekteskapet endelig oppløses.


og det har tenker jeg at jeg eller da jeg leste denne %eee a£ artikkelen så for det er liksom samling med artikler han har da så så var jeg liksom så enig med han, sånn at selv om ikke selv om ikke den kafekulturen som han beskriver %eee eksisterer i dag så kjenner man jo igjen det %eee hvor vi var %eee for førti år siden.


%emm og så men så er det liksom all£, så jeg er enig i alt helt fram til konklusjonen %heh.


og jeg er ikke enig i at det er %eee, fordi han nevner jo ikke mannen, altså hvis du er så misfornøyd med mannen nei med maten, hvorfor kan du ikke %eee prøve å lage noe sjøl %overlapping?


jeg skulle til å spørre, hvor er mannen i dette %heh?


men %eee og så er det jo også den siden av som jeg var inne på i stad %eee det at denne denne generasjonen kvinner faktisk %eee gjorde som din mor da.


%eee va£ er jo det er jo derfor vi kom ganske langt på kort tid, at veldig mange sa, nei men %eee nå gidder ikke jeg å ha ansvaret for alt her i hjemmet så vi dere får faktisk bidra dere òg.


og det gjorde jo at sønner og %eee fedre og %eee menn måtte %foreign, og det %eee kan jo vi nyte godt av i dag, så noen ekteskap blei kanskje litt %eee sure, og det blei mye fiskepanetter, men %eee da har vi det alle litt %eee litt rausere ja.


vi kan takke de %eee avbrutte ekteskapene, ja.


%overlapping min far var spesielt vanskelig å temme.


han hadde et par retter som han behersket, det var noe %eee det var noe sånn pyttipannegreier, og det det var det ingen som synes var så veldig godt, %eee og og så no£ noen ganger da han hadde hatt dårlig tid og det var hans dag å lage middag et par ganger så kan jeg ikke huske at han i da i sesongen kom hjem med nykokte kreps.


det var det beste han visste, og dette her ble da %eee satt fram som middag til til en familie på seks da hvor de og så satt han der og sugde på %unint krepsen og sånt noe, og så %heh så var det noen som sa, v£ vi blir jo ikke mette av dette her.


ja, så du har lyst til å bli mett, sa faren min, da kan du vel like gjerne ete graut.


ja %heh, nei, min %eee min far, han han syntest det var ålreit å få %eee få spagetti til middag, viss det var kokte poteter til, for det var jo ikkje, det var ikkje middag utan kokte poteter.


eg veit ikkje i dag i dag er jo på ein måte få£ poteten har jo forsvunne litt ut av kostholdet.


%eee eg veit ikkje men det det eg trur det starta litt på åttitalet i_hvert_fall\iallfall, og så har det gradvis %eee gått feil veg synast eg for poteter er knallgodt.


her er en liten her her er et lite tilbakeblikk på åttitallet, en artikkel i Aftenposten fra nittenåttiseks hvor hvor man da har har satt opp alfabetisk og utreder de nye matbegrepene.


der står ord som cappuccino, kebab, chili con carne, quiche, og crêpe, som da er pannekaker men som har da blitt nye og fancy hos Aftenposten, pitabrød, empanadas, brownies og cheesecake.


det trur eg var i Oslo, det var ikkje ute på bygda.


ja %eee ja det var det var Aftenposten som den gang var en borgerlig avis.


vi fikk en bok på åttitallet som het Mikke Mus' Kokebok, og den tror jeg ga£ gansk£ %eee var ganske den kom på slutten av syttitallet tror jeg, men var veldig sånn åttitalls %eee, altså vi som var barn på åttitallet leste den, og den der blei det mye utvidelse i retning U_S_A\USA da.


det var milkshake og cheeseburger og og da tror jeg barna gjennom blant annet den og annen amerikansk påvirkning da %eee begynte å be om den typen mat hjemme.


og og McDonalds kom jo i toogåtti\åttito eller énogåtti\åttién til Oslo og sånne ting, og da og da var det jo på en måte %eee, det er liksom litt den starten på det som jeg snakka om i stad, det litt triste at det skal være barnemat i helga, men %eee d£ det er jo på en måte ja.


åttitre kom %mmm McDonalds til Oslo %eee og men e£ jeg husker jo også at på slutten av åttitallet så kom de litt mer fancy burgerstedene %eee.


%eee ja, og og og %mmm %eee Beach Club, Cruise Café på Aker Brygge.


der ded£ der vanka jeg og mine kolleger, fordi vi hadde et sånt litt sånt ideologisk ideolo£ vi vi hadde ideologiske motiver for å spise hamburgere, for det var nemlig det var nemlig Elvis' favorittmåltid altså.


det var som en nattverd dette å gå å spise sam£ ham£ hamburgeren, og samtidig følte man seg følte man seg d£ distanserte seg litt fra venstresida og deres evinnelige U_S_A-hat\USA-hat ikke sant.


så vi hadde slagordet gjør din burgerplikt da vi toget vi ned til Aker Brygge for å spise hambur£ gourmetburgere da, i den grad det var det de lagde den gangen.


men dere altså ev£ tiden er i ferd med å renne ut.


vi kunne jo sittet her i timesvis men tenkte vi %eee kunne avslutte med på en måte å runde av litt og på en måte trekke en linje fra åttitallet kanskje til i dag?


hvor er vi i dag og hva har vi tatt med oss %eee av det gode %eee og det som ikke er så bra kanskje fra åttitallet %eee?


ja gjerne det altså e£ e£ e£ eg veit ikkje heilt kva vi har tatt med oss, men vi har jo det s£ det som eg synest er fantastisk i dag %eee når eg nå snakkar eg om restaurantbransjen og og og mine kollegaer ute i i den bransjen.


den den bevisstheita omkring eigne råvarer, stoltheit over eigen matkultur, at vi har på ein måte %eee fått ein ein ein sånn matkulturell ind£ identitet %eee det synest eg er heilt fantastisk, %eee og det er eg så utruleg glad over me ma£ ma£ man\ein.


nå står folk fram og seier at vi har verdas beste sjømat, det har vi hatt heile tida, men plutseleg så har man\ein på ein måte det har det har sige liksom inn.


vi har fantastiske råvarer på kjøttsida på viltsida.


vi har fantastiske grønsaker, frukt og så vidare.


vi har så utruleg mye\mykje å vere stolt over %eee og eg %eee eg trur matkulturen og og og dette kommer\kjem til å utvikla seg fantastisk %eee i åra som som kommer\kjem, fordi at den yngre generasjonen av av kokkar som vokser\veks opp i dag, dei dei har eit heilt anna forhold til det.


dei er dei dei har fått dette inn litt med morsmjølka det med stoltheita og så begynner dei å leike seg med matkulturen vår og og og utforske den og råvarene.


det synest eg er heilt utruleg fantastisk, og mye\mykje av dette det har jo starta på åttitalet for det var då nye råvarer kom inn, nye impulsar og alt det der, %eee og så saug vi alt til oss og så har det på ein måte fylt seg opp med kunnskap, og så må vi realisere oss sjølv %eee og det trur eg er i ferd med å skje.


ja e£ e£ et viktig moment er at veldig mye av dette som ble introdusert på nittenåttitallet har mer eller mindre blitt hverdagsmat i dag, altså %eee vi snakker om sushien.


vi snakker om indiske type retter og alt det, men men altså %eee det er veldig spennende det %eee det Harald snakker om, og det og det trekket som er aller mest spennende syns jeg nå er nesten er avindustrialiseringen av norsk matkultur.


altså det at at mens man på åttitallet da %eee gikk på superen og hadde valget mellom fire forskjellige oster egentlig som som ble lagd sentralt %eee i fellesmeieriets %eee apparat, ikke sant.


så %eee i sommer så var jeg en tur i i i Trøndelag og jeg %eee spiste et par frokoster på Hotell Britannia, der kan du altså gå og hente deg en ostetallerken med sju åtte oster av internasjonal toppklasse.


alle er fra Trøndelag, og alle har sitt særpreg.


men nor£ men men Noreg er jo blitt ein ostenasjon.


ja og det var vi ikke overhodet den gangen.


ja nei jeg får bare følge opp på det samme at %eee ikke sant at det er jo %eee det er jo en %emm jeg tenker ju£ at Dag Solstad må jo være fornøyd i dag liksom.


Solstad er ikke fornøyd for han får ikke sild og poteter, og jeg er også sur fordi vi ikke får sild og poteter.


dette er d£ det norskeste det er det norskeste som er og vi får det ikke.


noe noe er tapt selvfølgelig og sånn, men jeg %eee tenker i det store og hele at man fra at det å gå på kafé restaurant var en noe man gjorde i de store anledninger og som veldig mange aldri gjorde så har vi liksom det tilbudet vi har i dag og at det er såpass %eee på på grunn av økonomien så er er det noe de veldig veldig mange benytter seg av.


og det som har skjedd med Oslo de siste bare fem seks åra er jo %eee altså det er jo så gøy å bo i den byen her, og hver gang man selv om s£ hva kommer til sentrum så ser man noe nytt og så får man smake noe nytt, og så er det %eee ting som.


så jeg tenker jo at %emm den utviklingen der fra liksom %eee sur kaffe og wienerbrød til hva du enn kan tenke deg %eee gjør jo at %eee det er %eee v£ veldig gøy for oss som er interessert i mat, å å bo i byen her.


det beriker jo livet, og det når vi snakket om det der med den kjærligheten til maten som de hadde som jeg snakket om innledningsvis her til Frank£ som de hadde i Frankrike som du ikke opplevde at man hadde i Norge.


jeg tenker jo nå har vi en større kjærlighet til maten, både til de norske råvarene men også til det å nyte maten det at det ikke bare er noe man liksom skal kaste i seg og oppleve maten sammen, altså %eee gå ut og spise sammen, invitere folk på middag.


det er på en måte en e£ en viktig måte å omgås på, at vi også snakker om mye mer om det vi spiser enn vi gjorde før da.


jammen tenk det at du kan nå kan du faktisk reise %eee landet rundt, heile Noreg rundt, og finne fantastiske spisestader som tar vare på %eee mattradisjonen som leverer lokale råvarer %eee altså ref£ Britannia %eee og det er det det er det er heilt utruleg.


det er veldig veldig kjekt jeg var jo ja ja.


og så er det litt dyrt òg når du reiser då, men sånn er det.


ja det er det jo, men man må jo prioritere ja ja ja ja nei prioriteringer, men dere tiden vår er dessverre ute.


%eee tusen takk %eee Harald, Torgrim og Marta, dette var veldig %eee spennende og interessant.


jeg håper dere i salen også hadde en %eee god opplevelse, og dere som så på hjemme, så gi disse tre en applaus!


på vegne av Nasjonalbiblioteket, må jeg òg få takke det fantastiske panelet bak meg.


takk Marta, takk Torgrim, takk Harald, takk Monica og tusen hjertelig takk til dokker\dere som kom og har fulgt med.


%eee for egen del så kjenner jeg at kunnskapens tørst for et øyeblikk er slukka, men hungeren etter åttitallet finnes fortsatt.


heldigvis går det an å kjøpe meksikansk gryte i kafeen, og enten dokker\dere blir her eller skal videre, kos dokker\dere videre!


dette er en video som inngår i arrangementsserien Konstruksjonen av Norden.


det er et samarbeid mellom Nasjonalbiblioteket og den tverrfaglige satsingen U_I_O\UiO Norden ved Universitetet i Oslo.


jeg heter Tore Rem og jeg leder U_I_O\UiO Norden.


Konstruksjonen av Norden tar for seg hva Norden har vært hva vi er og kanskje til og med hva vi skal bli.


og i dag så har vi kommet til det som må kunne betegnes som et virkelig storhende\storhending i Nordens historie.


%ttt vi skal snakke om reformasjonen i Norden.


en reformasjon en reform som kanskje like gjerne kunne kalles en revolusjon.


og vi er så heldig å ha fått med oss Nils Ivar Agøy professor i historie ved Universitetet i Sørøst-Norge %ttt og dessuten teolog.


%ttt i tjuesytten så ble det feira reformasjonsjubileum i vår del av verden.


vi må begynne så vidt med begivenhetene som satte det hele i gang.


ja i totusenogsytten det man feiret da det var jo at Martin Luther kunngjorde sine femognitti\nittifem teser i Wittenberg.


og jeg sier kunngjøre, for det er en sånn myte om at han slo dem og spikret dem opp på en kirkedør, og det er vi ikke sikre på.


men det er altså Martin Luthers femognitti\nittifem teser.


så de ble i hvert fall offentliggjort det vet vi ja.


denne reformasjonen kom brått må man kunne si.


men den fant også sted i etapper og på ulike vis.


når traff den lutherske reformasjonen Norden?


ja som du sier det det skjedde litt i etapper og på ulike måter.


i %eee Norden var jo delt i to det var %eee Sverige inkludert Finland og så var det Danmark-Norge.


og i Danmark særlig der ha£ %eee som jo grenser til Tyskland der hadde man en lang forberedelsestid og det var ganske stor oppslutning om behovet for å reformere den katolske kirke.


så der hadde lutherdommen en viss %eee sånn folkelig popularitet.


%eee o£ så kom dette her vi skal ikke gå i veldig stor detalj men altså vi hadde en konge som het Fredrik den første som på en måte forberedte på sett og vis %eee reformasjonen.


men det var %eee hans etterfølger Christian den tredje som i %eee femtenseksogtredve\femtentrettiseks virkelig var reformasjonskongen da.


men som sagt i Danmark så var det en folkelig lutherdom.


det var e£ kanskje lite grann tilløp i Bergen men ellers så var Norge et %eee %ttt dypt katolsk land.


så her ble reformasjonen innført med kongebud ovenfra.


i Sverige så skjedde dette alt sammen veldig gradvis altså det det kom i etapper.


%eee Gustav Vasa ble konge i Sverige i femtentreogtjue\femtentjuetre og han %eee brøt sånn gradvis med den katolske kirke og %unint altså.


så men altså i vår sammenheng så er det jo %ttt %eee så driver vi altså og utforsker denne konstruksjonen av Norden.


%ttt og da er det kanskje mest interia£ interessant å snakke litt om de kulturelle og politiske konsekvensene av %eee reformasjonen her i nord.


og hvordan reformasjonen har preget våre mentaliteter.


%eee %ttt men da begynner vi altså i det religiøse.


%ttt hva slags konsekvenser fikk Luthers insistering på troen alene?


ja troen alene er jo et av de store slagordene fra reformasjonstida.


og det fikk store konsekvenser fordi i det ligger det jo at %eee man blir frelst altså ved troen alene.


og i praksis så betydde dette at der katolikker har liksom kirken den katolske kirken som et mellomledd mellom seg og gud så blir i luthersk tenkning eller protestantisk tenkning den enkelte ansvarlig for sin egen frelse.


på grunn at da fikk jo stater som ville være lutherske de fikk jo på en måte et slags gudegitt ansvar for å sette alle borgere i stand til å ta ansvar for sin egen frelse.


og hvordan skulle de gjøre det vel %eee.


for å gjøre en lang historie kort man måtte lære folk at£ hvordan de skulle skjønne hva som var den lett£ rette lære.


så utdannelsen skolevesenet fikk et veldig puff %eee i forbi£ %overlapping.


og utdannelse da det var %eee først konfirmasjonsundervisning?


det var først konfirmasjonsundervisning men det var jo altså.


det passet ikke så bra i Norge men når kommer med sånn påbud ovenfra om at man skulle ha latinskoler og at.


men også ikke ba£ ikke bare gutter men også jenter skulle opplæres da de skulle lære å lese.


så altså i Norge så kommer dette altså ovenfra.


vi får en kirkeordinans på slutten av femtentredvetallet\femtentrettitallet som legger stor vekt på undervisning.


og at den ev£ na£ som sagt den enkelte må ta ansvar for %eee for sitt eget gudsforhold da.


v£ hva var liksom forholdet mellom kirke og stat?


%eee og det er jo sånn at i middelalderen så har jo kirke og stat vært motpoler det er jo den katolske kirke.


i de lutherske statene i Norden som er det vi er opptatt av der smelter jo dette sammen på grunn av at vi får lutherske stater hvor etter hvert kongen fyrsten blir overhodet ikke bare for staten men også for kirka.


og slipper, altså det er jo noe av det som fremkaller reformasjonen, slipper å få godkjent bispeutnevnelser og sånn i Roma, altså blir se£ blir selvstendig da.


men her har jeg veldig lyst til å bruke et vanskelig ord.


jeg har lyst til å si noe om toregimentslæra.


og det har ikke noe med militære regimenter å gjøre %heh men altså regiment betyr %overlapping.


ja det er veldig lett å la seg forvirre av det.


men det er altså et regiment det er en styreform hvor Luther mente at %eee gud %ttt styrte verden på to distinkte måter.


det var det verdslige regimentet og det er øvrighet altså det er politiet og domstoler og konger og sånt noe som skal holde styr på det onde i verden.


og så er det det åndelige regimentet som er %eee ta£ se£ som er kirka og som tar seg av menneskenes frelse.


og de skal man holde veldig strengt adskilt.


og så skjer det paradoksale i Norden at de blir ikke holdt strengt adskilt.


de smelter sammen til den ene monolittiske lutherske stat.


mhm\ja nå har vi nevnt et par begreper som er sentrale for lutherdommen.


%eee i flukt med det så kanskje %eee kunne nevne det allmenne prestedømmet også.


det det er er noe jeg vet du har vært opptatt av.


det allmenne prestedømmet det viser litt til det som vi nevnte i sted at altså %eee i i lutherdommen så fins det ikke noe mellomledd mellom den enkelte kristne og gud.


så den enkelte kristne er like man trenger ikke noen kirke man trenger ikke biskoper og prester og sånn for å for å bli frelst.


sånn som man kunne tolke %eee luthersk lære kanskje.


%eee men alle kristne kan være sin egen prest og biskop, sa Luther.


og det var jo en veldig sånn mental omstilling.


så det gjorde at altså de£ det er denne her individualiserende tendensen da.


som oppfordrer altså %eee hvis vi ser det i veldig ørneperspektiv liksom til selvtenkning og egenansvar og sånt noe.


for det er jo %eee når jeg hører deg snakke nå så så tenker jeg ok det er som om det blir en ny omdreining i det vi gjerne tenker på som liksom modernis£ modernitetens vending mot individet.


kanskje begynner det i karikatur i renessansen men sier du at når reformasjonen kommer så blir det en ny en ny omdreining og en ny et nytt fokus på individet.


og altså fra å betrakte folket som en slags umælende masse av undersåtter så blir dette nå %eee borgere som staten må ta et eller annet ansvar for altså og som.


man sier altså for det ligger i den lutherske lære som har ansvar til å tenke sjøl.


så det er %eee dette får store konsekvenser på lengre sikt.


og da er vel veien kort til en form for demokratisering.


%emm %eee jeg tenker på Hans Nilsen Hauge og haugianerne.


hvor viktig var den type folkelig bevegelse som en del av av %eee lutherdommen her nord?


ja da er vi jo framme på sent syttenhundretall og tidl£ og på attenhundretallet.


jeg mener at %eee dette spilte en veldig stor rolle.


%eee og haugiani£ Hauges bevegelse Hans Nilsen Hauges bevegelse er uhyre interessant.


for den bygger jo for en stor del nettopp på denne toregimentslæra, som jo ligger i at altså det verdslige regimentet, det som har med verdslig liv å gjøre, det er også etter guds vilje, og det er også helt greit for kristne å befatte seg med.


så de kristne skal ikke bare stenge seg inne i kirkene og senere på bedehusene og sånn de skal ut i samfunnet.


%eee de skal delta i næringslivet det har mange vært opptatt.


%eee men ikke minst altså de skal de kan danne %eee foreninger for mange forskjellige altså gode formål men behøver ikke være religiøse formål nødvendigvis.


og altså koblingen til demokratisering er sterk etter min mening på grunn av at den foreningskulturen som oppstår på attenhundretallet virker i seg selv demokratiserende.


altså helt vanlige mennesker som da i Norden stort sett har lært når vi kommer fram til attenhundretallet å lese og skrive.


altså myndiggjøring er et stikkord her %eee de %eee blir oppdratt gjennom foreningsliv til å liksom ytre seg og delta i samfunnet på helt andre måter enn før.


og dette er bevegelser som også appo£ appellerer til de lavere samfunnslagene?


det er klart de som tidligst når bredt ut det er nettopp de religiøse.


men så får vi også store sånn %eee nokså folkelige bevegelser lenger ut på attenhundretallet og da vi får sånn som avholdsbevegelsen altså vi vi får velgjørenhetsbevegelsen.


vi få£ vi får veldig mange typer vi får den floraen altså organisasjonssamfunnet %eee har jo sin fødsel da.


men men da da spaltes vel også e£ holdt på å si lutherdommen i to fordi haugianismen er jo også i opposisjon og for så vidt forfulgt av statskirken ikke sant?


absolutt %eee Hauge i sin første periode han kritiserte jo prester bitende og etsende.


%eee men haugianismen mistet jo en del av det opposisjonelle preget etter at Hauge hadde sittet mange år i fengsel da.


men hvis vi ser på de samfunnsmessige konsekvensene altså så så er det nok mer et samvirke.


og det er en vik£ et viktig poeng med lutherdommen.


at med denne toregimentslæra og sånn at mange generasjoner av nordboere er oppdratt ikke til å se på kirke og stat som motpoler.


men ser på dem som altså to ting som begge er etter guds vilje og som da %heh er er forent da i Norden.


men dette har ganske store konsekvenser for vår politiske kultur for man ser ikke på staten som en fiende.


me£ %eee nå nå forenkler jeg veldig da men altså staten den er også noe som jeg som enkeltperson har en del i.


så du vil mene at %eee en del av forklaringen på denne høye tilliten som vi har i i nordiske samfunn til s£ staten kan ligge i i denne reformatoriske bevegelsen?


så fins det andre forklaringer også på dette med tillit men altså jeg tror %eee personlig at lutherdommen har ha£ har en stor %eee innflytelse der.


bare helt kort fantes det lignende bevegelser i andre nordiske land som haugianismen?


%eee det fantes noe som lignet men altså det var tydeligst og sterkest og tidligst %eee i Norge %emm kan du si.


%emm grundtvigianismen i Danmark gjorde seg gjeldende %eee men den ko£ den kom seinere.


i Sverige så fikk vi %eee så kom ble liksom disse foreningsdannelsene de kom seinere og var svakere.


så altså haugianismen er nesten unik men vi får denne veldige oppblomstringen av foreningsliv i løpet av attenhundretallet i alle de nordiske landene altså.


vi tangerte det jo så vidt men altså %eee hva slags syn vil du si at lutherdommen og den lutherske trad£ %ee lutherske tradisjonen har hatt på arbeid?


det er jo også knytta til det mange vil assosiere med med %eee med protestantismen altså den den det Max Weber kalte den %eee %ttt %eee protestantiske etikken.


ja synet på arbeid er faktisk også veldig interessant.


for altså Luther sa jo ikke bare at den enkelte kristne kunne være sin egen prest og biskop men han sa noe som var veldig revolusjonerende i senmiddelalderen.


han sa at det var akkurat like fint å være snekker.


eller altså tjenestejenta som feide golvet gjorde %eee en like en %mmm Gud velbehagelig tjeneste som biskopen som stod og preket.


så altså det var like fint å være kroppsarbeider som å være høyt på strå i samfunnet.


og dette her altså det ble jo ikke fulgt opp i praksis men det lå der som et ideologisk fundament.


og i luthersk lære så er det sånn at alle skal bidra.


%eee hvis du kan arbeide så skal du arbeide selv om du ha£ er rik og har råd til å la være.


sånn at det er altså en sånn egalitær impuls i dette kan du si.


og igjen det blir veldig mye syndet ka£ %heh syndet mot idealet men det ligger der som et ideal man på en måte ikke kan komme bort fra.


så det er %eee så synet på arbeid er viktig altså alle skal arbeide men alt arbeid alt ærlig arbeid da er like bra.


men denne weberske tanken da da er det jo som om tro og profitt går opp i en høyere enhet vil du si at det treffer %eee lutherdommen eller er det mer %eee rammer det kalvinismen %eee hardere?


nei men nå satte du fingeren på noe veldig viktig for Weber er noe som kommer opp med en gang når man i norsk sammenheng snakker om protestantisme og næringsliv og sånt noe.


%eee men %eee Max Weber altså han %eee det han var %eee det han skrev om i sine berømte verker om protestantisk etikk og kapitalismen.


det var jo med utgangspunkt i andre protestantiske konfesjoner.


det var som du sier kalvinister og det var ne£ hollandske reformerte og sånn og nå blir vi litt tekniske her.


men det var til dels %eee religiøse retninger som trodde mer på, for å bruke et vanskelig ord, predestinasjon, altså forutbestemmelse.


at liksom man ku£ %eee gud hadde utvalgt noen til å bli frelst på forhånd og da kunne man vite om man var frelst hvis man fi£ gjorde stor suksess i næringslivet og den type ting.


men altså d£ det Weber skrev for å prøve å konkludere %heh det passer ikke så bra på lutherdommen.


lutherdommen hadde helt fra starten av en viss sånn anti-kapitalistisk tendens.


og det var også sånn at haugianerne i Norge de var ikke bare interessert i å tjene penger.


det var også de var %eee interessert i å tjene penger men det var for å gjøre samfunnet bedre på papiret da.


så så så Weber er ikke liksom riktig så mye vår mann når vi skal forstå lutherdommen som hvis vi skal forstå %ttt andre protestantiske retninger.


%eee jeg tenkte at vi kanskje kunne snu på det til slutt %eee ved å begynne der vi er nå.


%eee altså, vi har altså endt opp med noe som gjerne refereres til som den nordiske modellen da.


selv om vi vet at den fins i i flere ulike tapninger.


%eee vi har vært innom tillit men den innebærer jo også sosialdemokrati velferdsstat betoning av likestilling mellom kjønnene universelle ordninger.


%ttt skulle du oppsummere hva vil du si er det viktigste ingrediensene i den lutherske arven altså sånn som det har blitt forvalta politisk og kulturelt i våre nordiske samfunn.


viktigste elementene i den lutherske arven.


de som har %eee de som har politiske konsekvenser kanskje.


jeg vil si at de to viktigste stikkordene da er tillit, som du har nevnt, og likhet, altså egate£ egalitarisme.


men om dette altså med %eee velferdsstaten som et utslag av lutherdommen det er det veldig mye å si.


det har vi sannsynligvis ikke tid til her.


men det er %eee det er mange koblinger som går både på denne her egalitære tendensen, altså til å ikke gjøre stor forskjell på folk.


det er også noe med tilliten til enkeltpersonens %eee både evne og mulighet til å gjøre seg gjeldende som har med mindretallsrettigheter og sånt noe å gjøre og som legger til rette for pragmatiske politiske løsninger.


altså til Norden så vil man gjerne ha kons£ vil politikere gjerne ha konsensus mens i en del andre politiske kulturer så gjelder det å få énogfemti\femtién prosent av stemmene og så blås i de niogførti\førtini andre ikke sant.


så ja det var et langt svar men %eee det var altså tillit og lik£.


hallo alle sammen og velkommen hit til Nasjonalbiblioteket.


hyggelig med alle som følger med hjemmefra, og særs hyggelig med dokker\dere som har kommet i kveld, når også reperatørene kommer.


det skal handle om Pompel og Pilt, om kultstatus.


det skal handle om barne-tv, om dukketeater, om humor, om barn.


jeg jobber med program her på huset, og før jeg nå forlater denne spoten, skal jeg ønske velkommen til kveldens gjester, Liv Guldbrandsen og Yousef Hadaoui.


to reparatører er tross alt bedre enn ingen, men aller først altså Pompel og Pilt.


hei hei folkens, til dere der hjemme, mitt navn er Yousef Hadauoi og jeg har gleden av å ha med meg Liv Guldbrandsen her i dag %overlapping.


du jobber i N_R_K\NRK sammen med meg, og du er i en annen litt annen avdeling selv om vi jeg er humoravdelinga, men du er jo det er litt humor det du driver med du også %overlapping.


ja ja ja jeg %eee jeg spiller en dokke som %eee heter Fantus, så det er %eee det ko£ kommer jeg innom og gjør innimellom da, som er på en måte lillesøsknene til %eee Fantorangen %mmm.


og som ikk£ kanskje ikke er like skummelt som dette fordi jeg synes dette var litt skummelt.


nei, altså jeg veit jo at du er veldig redd for Pompel og Pilt så jeg så jo også at når dette var så så du sånn stivt ned %heh.


og jeg blir jo egentlig mest veldig glad, men jeg husker når jeg var liten så var jeg veldig redd og det er klart at den dokka jeg spiller er sånn nydelig søt og har øyne som kan blunke.


og %eee når barn ser den så faller de gjerne bakover først fordi de blir så %foreign, og så går de inn for å kose, og så vil de gjerne putte fingre i munn og øyne, som man vil på ting man skal undersøke når man er barn.


men %eee nei de har en helt annen %eee de %eee den er ikke av denne typen her nei %mmm.


og det skal vi komme litt nærmere på litt seinere fordi først vil jeg bare %emm snakke litt generelt om Pompel og Pilt, for det ble jo først vist %eee på tv i nittensekstini.


%eee og det var jo en type protest da kanskje mot %eee mot %eee dere andre som har litt sånn type lærings£ %eee at i barne-tv da.


%eee det her var jo litt mere sånn fritenkende og surrealistisk, %eee og hva %eee kan jeg spørre deg først, hva er ditt forhold til Pompel og Pilt?


%eee jeg tror det er %eee %eee sånn som mange andre sitt at dette jeg er jo liksom jeg er født i syttifire, så det betyr at jeg har sett reprisene.


det her ble jo repres£ du er jo yngre enn meg igjen, så når hvis du så dette ja hvis du er født i åttien og du har minner om dette så er det klart at.


ja, jeg tror det var åttiseks jeg så det her %eee første gang, hvis jeg ikke tar helt feil så var det noe repri£ %overlapping.


det var fordelaktig på en måte å være f£ liksom én kanal fordi %heh da er det litt sånn det vi viser det ser du på, altså men jeg hus£ jeg så jo på den gullfisken også som var egentl£ på bare klokka kunne jeg ligge å se på sånn å vente på \barne-tv.


nei jeg så jo på det når det var på tv, men jeg synes jo det var ofte urovekkende jeg satt sånn og skvatt, og og jeg hata jo selvfølgelig han Gorgon ikke sant og reparere, hermetisere, ikke sant det var skremmende %eee.


%overlapping %heh men %eee for å si det sånn, det er Pompel og Pilt, det er de som er hovedkarakterene her.


%eee Pompel er kanskje han som er litt mes£ %emm mest %foreign eller som styrer showet, men som aldri som kanskje er litt den feige også her for han sel£ sender alltid Pilt inn for å gjøre ting, og så er de to reparatører.


jobber dem sva£ er det svart arbeid her eller fordi dem det det de var jo f£.


altså jeg veit iaf£ det er ikke sikkert de er helt kvalifisert liksom fordi du ser jo også ofte når de reparerer ting så går det jo i det øyeblikket de går fra den døra som de skal reparere så er jo den på halv tolv.


ikke sant alt går jo litt gærent, men %eee du merker jo også når de hvordan de snakker, altså Pompel er jo den voksne han er en voksen mannestemme, mens Pilt er er litt mer sånn yngre og snakker litt mer %eee er litt mere sånn uti uti munnen liksom.


men %eee og og det jeg tror mye av akkurat det du snakker om der det der å lage en karakter som er den sjefete, men egentlig den litt feige som det er jo et veldig klassisk humorgrep mhm\ja.


%mmm og de var jo veldig tidlig ute med dette her, fordi du har jo sett noe sånn lignende %eee som ko£ har kommet etter hvert da med med to sånn folk som ikke klarer å gjøre ting %eee.


ja, hva heter de igjen de derre to naboer holdt jeg på å si?


ja du har jo Helland og Halvan blant annet, så %eee men %eee vaktmester Gorgon for det her %eee det sitter den sitter dypt inne.


ja, men har du noen egne opplevelser med det sånn utover at du så det på tv?


ja %eee jeg tenkte å komme til det seinere, for£ fordi vi skal vise flere klipp her i dag, så men men bare sånn for å bare %heh bare for å snakke litt om han da fordi det er han er jo en vaktmester som virker som om han går på noen sterke drugs.


for han jeg veit ikke om øya hans er igjen hele tida, eller hva det enn er eller om det er bare det at det var veldig %foreign og dem ikke hadde råd til å bare putte på noe øyne, for han går jo rundt og er jo helt og bare dukker opp og er s£ skummel og så virker det som.


så har jeg ikke skjø£ p£ skjønte jeg aldri om han hadde noe familie fordi det var jo noe sånn familiebilder der med Gorgon-familien og den ungen som alltid var sulten og og er de %eee jeg vet ikke har du noen %overlapping er den er den det er hans barn?


jeg jeg har alltid trudd at det er hans barn ja.


%aaa hvor er barnevernet der liksom det for %heh for han har aldri fordi du ser jo aldri de to i samme scene.


å så det er det du tenkte ja %overlapping at den han kan %eee ikke sant, men tenkt£ ja.


ja at det ikk£ hvorfor er den kiden alltid aleine og skri£?


fordi %eee det er jo en av karakterene der, også.


altså her har du så mye interessante tanker, kanskje mest for en psykolog egentlig, men allikevel ja.


er ikke langt komiker psykolog det er liksom men også har du jo %eee migrantene.


ja det er ganske gøy òg ja ja migrantene kommer, og d£ og har %eee altså ha£ %eee vi må, de er jo også utrolig søte liksom, og de dukker bare plutselig opp så men de lukker opp døra så er det sånn å migranter, vær så god.


ja fordi %eee fordi når %eee jeg forstod det sånn, det er ikke immigranter da?


det er ikke sånn som ok så det er det er ikke innvandrere som %mmm som kommer inn?


altså jeg tenker at det er det litt fordi disse dokkespillerne her, de er jo veldig radikale mennesker ikke sant.


det er jo Mykle-familien %eee og det er jo flere av representantene som er involvert i det dokketeateret som i mange mange år sitter i bystyret for %eee S_F\SF, tidligere S_V\SV blant annet.


jeg jeg tenker at de har putta litt inn sånn som alle som lager barnehumor gjør.


jeg tolker det hvert fall sånn, men jeg har ikke spurt noen av dem da.


ja for£ fordi de du nevnte der %emm skal vi se fordi jeg har navna her.


det var det ble produsert av Bjørg og Arne Mykle i samarbeid med Ebbe Ording.


så det var de som på en måte %eee og og dæ£ det skal jo sies, nå nå skal ikke jeg være negativ med Pompel og Pilt selv om jeg har litt traumer fortsatt så er så er jo dette blitt en kultserie, altså folk husker husker Pompel og Pilt.


en av de, altså noen av de dokkene som er kjempeviktig for hele figurteaterkunsten i Norge trur jeg.


det tru£ trur jeg man kanskje kan si ja.


%mmm og det er jo blitt også oppretta nå i senere tid da %eee Facebook-gruppe, for jeg har vært inne og sett liksom på Facebook, så er det en sånn vi som ble s£ hva er det det heter for noe vi som ble v£ skremt av %eee Pompel og Pilt.


det er det er over titusen medlemmer der %heh så så det har jo satt et støkk i folk.


ja %heh ja vi som ble narkomane på grunn av Pompel og Pilt %heh, ja.


vi vi som fortsatt har traumer ette£ så men %eee så så de du har jo jobba med dukketeater.


har du b£ b£ ha£ er det her du henter inspirasjonen din fra, eller?


ei£ li£ litt sånn både og egentlig, altså jeg kjenner jo bare når jeg ser på det nå så synes jeg det er veldig stas når de går sånn rundt, og så tenker jeg sånn, au det er vondt å holde armen så lenge det ikke sant, de har så lange strekk med %eee det.


men utover det så synes jeg jo liksom at vi veldig mange jeg veit om som driver med dokketeater har jo et egentlig et mye høyere spillenivå liksom, og hele den derre med de her knølete\klønete armene og sånn.


men det jeg synes er gøy med det er jo det at de bare de virker som de liksom skikkelig sånn nei her s£ her nå bare lager vi lysende baller over hel£ vi driter i om de forstår det liksom.


her bare og det syns jeg jo ve£ jeg liker jo den grenseoverskridende %eee greia der, og og jeg tror at det absolutt har vært et poeng å ikke lage sånn, vaske tenner nei, vaske-hender-pusse-tenner-tv ikke sant, vær lydig mot herren og ikke sant.


ja, de er liksom frihetlige folk da ikke sant.


det er veldig fint å vaske hender, men det er liksom et eller annet med at hvis all kulturen på en måte er at barnet ikke er perfekt sånn som det er sånn at du skal ikke underholde barnet.


barnet skal få underholdning, også skal barnet bli bedre og flinkere.


ikke sant, det er jo veldig mye barneunderholdning som er sånn.


det opplever jeg ikke at de bryr seg filla om liksom.


jeg tenker ikke at de tenker at barnet skal bli bedre av dette.


jeg tenker at de ska£ %heh %overlapping, jeg tror kanskje ikke de tenkte at det skulle lage titusen i en gruppe som sier at vi fikk traume, det trur jeg ikke de hadde som mål, men hvem veit altså?


men tenker du at dem tenker at barna skal bli verre av dette kanskje, eller?


ja fordi fordi nå£ %eee når du driver med dukketeater %eee når du ser de dukkene her, tenker du at dette er gjennomført arbeid fordi dem det er jo ganske stivt, og det s£ og de øya og det det er mye her som virker som om dem har prøvd å gjøre det skummel£ også.


det hender jo man %unint nei det har det ikke tenkt.


jeg prøvde å putte på litt sånn %foreign eller sånn de£ %eee i bakgrunnen, og da blir det jo ti ganger verre, og det er sånn og det er liksom den skauen dem går igjennom, og det er liksom det virker som om dem på en måte har gjort alt for at det£ for å skremme livskiten ut kidsa da %heh.


ja men altså ka£ kanskje %eee altså jeg bare tenker at det er jo også veldig svart-hvitt da fordi har de liksom.


jeg jeg prøvde å gå innom jeg var innom N_R_K\NRK i dag også prøvde jeg å gå innom på oppe der hvor i systua, for der lager de liksom veldig mange av dokkene ikke sant på N_R_K\NRK, for å spørre om de hadde fargebilder fra %eee disse denne scenografien fordi det kan jo hende at det har vært helt nydelig.


tenk om det har vært supermagisk, også har de sett også er det sånn oi %heh det var kanskje litt hardt, for det er klart med det her skarpe, svarte lyset og.


nei det t£ mangler jo bare litt skrekkfilmmusikk så er vi jo helt der det, det er klart.


jeg håper ikke du har tenkt til å dra fram de dukkene her igjen %eee til ny generasjon nå.


altså jeg skal vurdere det, det skal jeg gjøre, kommer plutselig inn i Fantorangen liksom %overlapping %eee %heh det er Pompel og Pilt, Fantorganen ja.


men skal vi ta også se på et %eee nytt klipp t£, og dette her er jo %eee litt skummelt da.


%eee eb£ det er jo alt egentlig, litt skummelt, men akkurat det det klippet her som vi skal se nå så kan vi snakke litt rundt etterpå.


ja det er jo %eee hva %eee hva tenker du når du ser det her?


altså jeg ten£ altså han er han er ikke god han %eee Gorgon.


han er jo ikke det, og alt den derre fange også når han driver med mens jeg synes også det er jo en helt fantastisk.


tenk deg hvor mange ganger de må ha brukt tenk hvor mange opptak de må ha tatt med å få få til det derre fallet bort, vi snakker om veldig mange folk som har vært med på å lage det her da.


det er veldig stort nei jeg si£ det er kjempeskummelt, jeg syns det er så skummelt.


ja fordi %emm jeg må fortelle en historie.


jeg har jo to %emm eldre søsken, to søstre som %eee %eee som jeg pleide å se på tv med.


dem er fire år eldre enn meg, %eee og når jeg så dette første gang så husker jeg at jeg ble veldig redd, veldig redd og jeg måtte sove med lyset på i flere uker på grunn av det her %heh.


og og det la jo s£ mine storesøstre merke til, så de gangene jeg ikke gjorde som de ba meg om så skremte de meg med å nå kommer Pompel og Pilt og skal ta deg, og det var det verste, også jeg hus£ da var det var sånn og det å se det.


men ble du sånn var det sånn gøy redd, eller var det sånn ekte redd?


nei det var ikke nei det var ikke sånn det var sånn nei vær så snill ikke si det, ikke Pompel og Pilt.


det var ikke sånn ikke fang meg, det var ikke sånn nei nei %overlapping ikke Pompel og Pilt ja ja.


så det var virkelig det var ille altså og da da mener jeg og jeg %eee jeg var jeg var heldigvis ikke den eneste som %eee for jeg hadde jo i i barnehagen i den vennekretsen min og barneskolen så var det flere som hadde traumer fra det her, og %heh og det her skulle liksom være barne-tv.


hva %eee altså du som jobber i barne-tv, er det sånn?


ja, tar du ansvar for det her %eee ka£ liksom?


tar du avstand fra det her det er dét d£ dere.


ja %heh aldri aldri ja %heh ja ja ja %heh.


jeg må hele tida ta avstand fra nyheter som jeg ikke har med å gjøre, så da lurer jeg på om du også tar avstand fra det her?


altså %eee altså n£ jeg klarer ikke det.


jeg syns liksom jeg syns he£ jeg syns %eee ideen er liksom kul.


nei men jeg tror at jeg tror at %emm altså det er vanskelig å si.


dette er liksom folk som kommer fra en ganske viktig dokketeaterfamilie og har spilt mye dokketeater for barn, og det kan jo hende at de har misforstått.


ikke sant det som jeg tenker for jeg har også drevet mye med scenegreier for barn, men da er de veldig ofte i sammen og du kan se når de hvis de blir redde.


sånn jeg har noen ganger skremt barn så de har begynt å gråte, og da må man øve på å ikke gjøre det ikke sant, men men du kan ofte vurdere underveis og kjenne på stemninga og skjønne sånn nå har vi godt for langt, eller så sitter de gjerne sammen også er voksne der.


det du ikke veit er jo hvem er de hjemme med når de ser på tv, og veldig mange barn ikke sant.


det ja ikke sant vi har det er jo hundretusener.


det er Norges største scene de viser dette på ikke sant.


de sitter jo aleine og uten voksne fordi vi sier jo at vi lager tv barne-tv for barna, men vi lager det jo egentlig for at de voksne skal ta en liten powernap, men sånn at det betyr at mange er aleine.


og jeg tror også det å huske på at tv er et sånt supersterkt medium, og i svart-hvitt og med de lydene og med også at disse karakterene er voksne så du kan heller ikke e£ liksom få barna til å være med på illusjonen om at dette er lek.


ikke sant han er en voksen m£ mann med sinne og stemme som jager Pompel og Pilt som løper mellom liksom surrealist£ sånn rare greier som blinker og ikke sant.


ting raser og der er han i kulissene og hva skjer nå ikke sant, og hvis da hvis målet hadde vært å skremme så hadde de vært veldig fint fortalt %heh, men men hvis målet er å underholde og få folk til å le så er det jo ikke da da har de jo faktisk ikke lykkes så godt da.


%mmm fordi apropos apropos ikke lykkes så godt, fordi %eee dette her skapte jo %eee ganske mye %eee.


det skapte et skille da fordi du har jo lærerne på en side som som ikke syntes dette var innafor i det hele tatt, %eee også har du liksom kunstnere og %eee altså psykologer også synes ikke dette v£ var.


og du som jobber på en måte i barne-tv eller vi begge veit at når du er var p£ på N_R_K\NRK da så må du gjennom en del ledd før du kommer.


altså når du skal på en måte %emm lage noe eller %eee et %eee få til et prosjekt da så så er er det jo flere ledd du må igjennom som som kvalitetssikrer dette her.


hvor gikk det gærent her, fordi fordi det må jo altså det må jo ha vært noe, altså jeg tenker når noen kommer inn på kontoret og sier, du jeg har en ide her %eee Pompel og Pilt og.


ja du vet du hva, jeg tror jeg tror det går an.


jeg har blitt sensurert noen ganger hvor jeg har vært rasende, hvor folk har sagt sånn dette kan du ikke lage, og jeg er sånn herregud e£ kunsten og sånn, også har det gått tre timer eller en halv uke også har jeg tenkt sånn å tusen takk for at jeg ikke fikk lov til å gå videre med det, fordi det er lett å bli grepet, det er det.


jeg husker en gang så spilte jeg med en annen dokke enn det jeg gjør nå også skulle vi lage en scene hvor hun var redd for barnevakta si, og inni det så %eee så.


vi bare, du veit man spinner av kreativ og har dårlig tid ikke sant, også også lagde vi en idé om at hun barnevakta ikke sant også sier hun, nå skal jeg lage middag, også ser da den dokka jeg spiller ikke sant at å og på kokeboka så står det hundre oppskrifter med dokker i.


også hadde vi sånn også k£ kakker også står hun sånn med hendene ved siden av brødfjela hvor hun skal skjære gulrøtter, så kommer det sånn kniv ned bam rett ved siden av hånda, også spiller vi med sånn, så tenker vi sånn ja men hvis vi skal gjøre det ordentlig la oss lage en referanse til den og den skrekkfilmen, så er det gøy for de voksne.


men hadde vi med %unint bom bom bom bom også %unint, og vi bare adda på og syns det var så bra og bare viser til kollegaene våre, redaksjonssjefen og sånn.


se nå skal du %heh se hva vi har lagd ikke sant, og alle bare, er du helt gal liksom, altså dere kutter kniver rundt hånd£ og hodet til dokka som er et barn.


vi hadde lagd sånn animasjon med bilde av sånn pastarett med sånn dokkelemmer som stakk med sånn ikke sant, og vi bare jammen kjære vene, må ha plass til kunsten ikke sant også var det sånn ja men folk er tre år da ikke sant.


de elsker liksom, de ko£ holder bamsen sin om natta, dere bare ikke sant, og det er noe med å liksom man kan bli revet med.


man kan bli revet ned, og jeg trur akkurat det der å huske på at når du lager underholdning for barn så må du liksom tenke he£ det må du hele tida tenke må ha med det ba£ barnet hele tida, også vil jo noen bli redde for alt mulig ikke sant men men så mange som det her det er.


nei det er d£ det har gått gærent et sted der, trur jeg.


ja var bra du endte i den konklusjonen der ja %mmm.


de ha£ de har glemt jeg tror de har på blitt grepet, det tror jeg, og jeg tror det har vært skikkelig gøy å lage, det er en storproduksjon, det må ha vært dyrt, det må ha tatt tid, det er mange involvert, det er masse kameraer der.


det på en tid hvor filmrull er veldig dyrt, så dette er dyrt så jeg tror at de har tenkt sånn vinn eller nå satser vi, og da er det ikke noe stille altså de har sikkert tenkt sånn, kompromiss er kunstens verste fiende hilsen Picasso %heh mhm\ja.


men %eee %heh men tenker du %eee fordi dette har jo gått, altså det skapt jo blest også har det gått i reprise.


det gikk jo første gang i sekstini, syttiseks også gikk det nittensyttini igjen også åttifem, og i åttifem så ble det b£ bestemt da at den ald£ at det aldri skulle vises igjen, men det skjedde jo ikke fordi i nittifire igjen så var dem på igjen.


er dette fordi det var bra eller fordi det d£ du nevnte at dette var dyrt at det var en storproduksjon, så tenker du da at N_R_K\NRK er en sånn at du vi har jo ikke noe å vise i dag, altså a£ bare spill den derre ta kjør på med Pompel og Pilt da fordi pri£ altså.


hva er grunnen til at nå når du veit at dette på en måte skaper %emm frykt da hos kids, også viser du det om og om og om igjen.


je£ jeg tror det er fordi N_R_K\NRK er en kjempestor arbeidsplass.


det er liksom tretusenfemhundre mennesker som jobber der, og dette er liksom et av Norges største fagmiljøer på å lage barneunderholdning, og det ledes av stadig nye mennesker, og jeg tror at pendelen og diskusjonen der går sånn og ett og noen år så er det sånn.


ja vi må ha Trond-Viggo nakenhet og kroppen vår og sånn, og andre ganger så er det sånn ikke snakk om sex, ikke snakk om sex, også går det tilbake igjen også er det sånn det er veldig bra med noe sånn, skal vi lære barna å lese, også går det sånn nei kan det ikke være noe sånn surrealistisk?


alle ligger på gulvet også kommer det dråper, det var lurt, men jeg tror at de der diskusjonene om hva er det som er bra for barnet, de veksler jo i samfunnet vårt hele tida ikke sant og eller hva er det som er bra kunst og kultur, det det pendler jo og absolutt veldig mye her.


og du må huske på også at det er liksom en rar blanding syns jeg med barne-tv og N_R_K\NRK fordi familie, foreldre flest de er sånn, de får et barn og da er blir de kjempeopptatt av å ha liksom økologisk %emm %eee maling på veggene og ikke noen giftstoffer og sånn, men de diskuterer faktisk veldig veldig lite hva barna ser på barne-tv.


så egen£ du kan gjøre veldig mye egentlig.


det stiller s£ store krav til de som jobber der, fordi det kommer egentlig l£ ganske lite kritikk inn.


de gangene det er så er det gjerne av religiøst merke, ikke sant at du kanskje har sagt noe om homo eller noe sånn, da er det noen som reagerer på det, men utover det så er det det er en jeg tror det er en sånn.


jeg tror at sånn som når du ser der det er et visst mellomrom mellom hver gang du sender det òg.


det har vært en diskusjon imellom ikke sant.


også dukker opp en sjef fra Nesodden igjen som lar det her.


ja fordi det er nettopp det, for jeg kjenner nemlig én venn.


jeg spurte så mange venner, er det noen som har positiv erfaring med Pompel og Pilt, og jeg fant én.


nei hun er ikke fra Nesodden, men hun har vokst opp på folkehøyskole og liksom lekt mest med stein altså og vært eksponert %heh fra veldig ung alder med sånn mere sånn avantgarde kunst og ikke sant.


du kan få denne sokken, sånne ting, og for hun bare var sånn å Pompel og Pilt å ikke sant dette er så avansert ikke sant ja.


ja så hun elska det, så og det kan man kan jo si da at la oss si at hun bare det ikke bare er anekdotisk ikke sant at hun %eee ikke bare er litt sånn spesielt menneske som kanskje trenger terapi på en annen måte ikke sant, men at hun på ordentlig kanskje la oss si at.


tenk om det var sånn da at det hun har er uttrykk for et å være et avansert barnepublikum skjønner du?


et barnepublikum som bare ser igjennom sånn dette er noe annet, surrealistisk og morsomt på en måte ikke sant, noe helt annet enn det jeg er vant til å se men har blitt eksponert for bittesmå, så jeg får ikke et sjokk av dette uttrykket for jeg trur det er en kombinasjon av det som gjør at barn kan bli veldig stressa.


det er både det at det er en del aggresjon ikke sant, og det liker ikke barn, men det er og det med humor på konflikt er jo noe du bruker mye, også er det at det er uvant.


det er tydelig voldsomme, visuelle greier liksom, og ting du skvetter av og ting som er annerledes og rart, og jeg tror kanskje kombinasjonen av det blir veldig mye, men det er ikke nødvendigvis noe dårlig med den siste tingen, hvis du skjønner?


kanskje hadde dette vært kjempegøy hvis ikke han var så sinna i uttrykket?


og at de ikke var så %unint Pilt også er så hun har så små %unint %unint så liten munn når hun snakker liksom.


hun blir så og de har så stirrende øyne og ikke sant.


ikke han da han er jo helt sløv, men se på henne da.


hun er jo redd hele tida ikke sant og og de %eee og alle armene også.


de viser jo hele tida for barn som snakker så godt kroppsspråk som de gjør så er det jo sånn de hol£ de holder ja.


fordi det %eee for meg da så va£ det det er det var øynene som var det skumle her, fordi hvis du ser på øya til Pompel og Pilt, det er et eller annet %eee som og det spisse ansiktet som på en måte det er jo ja.


er litt sånn Øst-Europeisk dokkeinspirert.


%heh så nei men skal vi ta også se et klipp til så, da kjører vi i film.


og Liv, altså du ser jo se£ selv altså når du når du når den ungen dukker opp og du ser jo måten dem zoomer inn på, også det er den den brutale %eee %foreign %eee.


du ser du du skjønner jo hva jeg mener når jeg.


men du, jeg nå skal jeg prøve liksom %eee i min kamp for på en måte yrkesfeller her nå.


er ikke det kamera sitt ansvar, altså når de bruker en sånn skrekkfilmestetikk?


det er jo ikke sånn at liksom Bjørg og og og Arne Mykle, det er jo ikke deres felt liksom.


hvor mye alkohol har vært inni bildet, eller kanskje noe sterkere drugs enn det her.


fordi det det å skrive fordi det her sitter du og skriver et manus, og så sitter vi og kaster ball, og så sier du, ja ja og så skal ungen og så må ha ungen ha mer mat også g£ Gorgon som bare står bak i som står bak den derre gardinen og bare.


mens det er en unge der inne som er skj£ som aldri har fått mat, ja ja.


ja som er jævlig sulten, som ikke blir fora så %eee d£ jeg må spørre deg Liv.


er dette her innafor i redak£, tror du at det£ dette her kunne gått på reprise i dag?


altså t£ jeg ikk£ ikke akkurat nå, men kanskj£ kanskje om et år eller to.


kanskje da sier vi sånn, nå får det være nok her i landet.


vi skal ikke bare kose med barna, sier vi da.


nei nei jeg trur ikke det, jeg tror ikke det, og det er ikke bare derfor, men det er også fordi de er det er jo veldig mye dårlig H_M_S\HMS i de %eee %eee de liksom anbefaler å gjøre masse ting det %eee.


fordi fordi greia her er jo på en måte %eee sånn som du nevnte i sta at dette er jo storproduksjon, men for meg ser det egentlig ikke sånn ut fordi e£.


fordi du tenker at de har brukt samme dokka som Gorgon og lille-Gorgon?


er ikke Gorgon barne£ det bare smekke på en sånn derre %eee så er så er det baby-Gorgon liksom.