det er %eee et veldig fantastisk kildemateriale fordi at det er så veldig bredt.


det er da beretninger som %eee distriktslegene i Norge vart\ble pålagt å å skrive rapporter fra sitt medisinaldistrikt altså si£ sitt legedistrikt %eee det vart\ble dem pålagt i attennulltre.


%eee og så vart\ble det samla inn da av amtslegen og så sendt over til nasjonale myndigheter for at myndighetene skulle ha oversikt over helsesituasjonen i befolkninga og kunne på en måte ta %eee grep for å bedre helsesituasjonen og sykdomsforholdene.


%eee og det er et kildemateriale som er sånn det forteller så mykje\mye for det forteller om helseforhold og sykdommer som fantes, men det forteller om veldig mykje\mye mer om korleis\hvordan det var å leve i Norge på den tida.


ja for hvorfor har du valgt akkurat den kilden her som din favorittkilde?


nei det er ja det er en favorittkilde fordi at den er nettopp som jeg sier så£ såpass brei den den forteller om så mye %emm den %eee er utgitt da årlig fra attennulltre.


og ifra attenfemtifire tror jeg det var så vart\ble den utgitt %eee i sg£ altså i i Statistisk sentralbyrå årlige rapporter og der er det inndelt i i amt så du har oversikt over hvert amt og legedistriktene i hver enkelt amt.


og det dem forteller om medisinske situasjonen i amtet, men det forteller òg veldig mykje\mye om om korleis\hvordan det var å leve der, altså korleis\hvordan vanlige folk i %eee Norge hadde det på et bestemt tidspunkt.


og det e£ e£ vi har jo en del kilder til såkalte vanlige folk sin liv, men henne\denne hen\her er en kilde som som er ganske interessant fordi at den forteller om om på en måte hverdagslivet til %eee til vanlige mennesker.


samtidig så er det en kilde òg som forteller veldig mykje\mye om legene sjøl, altså det forteller noe om deres blikk på fortida altså deres eller deres blikk på befolkningen deres blikk på på andre mennesker så det er en kilde som kan brukes på mange måter.


jeg er jo ikke medisinhistoriker så for medisinhistorikere så er det på en måte en en unik kilde fordi at det sier veldig mykje\mye.


jeg er jo først og fremst sosialhistoriker og er jo opptatt av det kilden forteller om sosiale forhold og og korleis\hvordan det var å leve for folk i et bestemt område.


ja for nå er du inne på noe som jeg husker det ringer så vidt en bjelle fra første semestre på bachelor i historie nemlig skillet mellom å bruke en kilde som levning og å bruke en kilde som beretning.


mhm\ja %unint ja det er et grunnleggende kilde£ skille for historikere det er sånn som du gu£ terper på i når du tar årsstudium eller n£ før£ gun£ bry£ begynnerstudiet i historie altså å bruke en kilde som en levning det er altså da er det som en rest fra fortida.


alle kilder er levninger altså da er dem jo på en måte overlevering fra attennitti da for å bruke den her kilden %eee altså den forteller noe om kor£ korleis\hvordan dem så på situasjonen da.


og så er kan en kilde òg brukes som en beretning og da forteller kilden kan den brukes til å fortelle om forholdene utenfor seg sjøl, altså den forteller da om i hen\dette tilfellet om legene sin vurdering av situasjonen altså i helseforholdene korleis\hvordan det var.


altså hvor mange hadde tuberkulose, hvor mange leger fantes, ko£ hvor %eee ka£ hvor mange dødde det året i det distriktet, ko£ korleis\hvilke sykdommer hadde dem, og så videre


det er forskjellen på levning og beretning.


da er det på en måte sånn at du kan du kan både få en del fakta om fortida men du kan også få noe mer eller?


du du f£ som f£ som fakta om fortida kan du si så er det brukt som som ei beretning.


som levning så er det forteller det om korleis\hvordan legene vurderte situasjonen altså korleis\hvordan %emm legene så på.


altså legene var jo på en måte %emm en veldig %eee altså dem hadde en høg posisjon i et lokalsamfunn og dem var %eee borgerskapets %eee representanter i lokalsamfunnet.


dem hadde %eee vurderinger av de andre altså av befolkninga i lokalsamfunnet som %eee som som det forteller like mykje\mye det forteller både om korleis\hvordan det var å leve for vanlige folk men det forteller óg veldig mykje\mye om korleis\hvordan legene vurderer det.


%eee og og dermed så forteller det om dem sjøl og om hvem dem er legestanden.


det hørtes litt mer komplisert og tolkete ut enn %eee bare fakta om hvor mange som hadde influensa.


det bli£ blir det vanskeligere å jobbe med det på den måten eller synes det er mer spennende?


nei det blir mer spennende synes jeg fordi at du %eee nettopp at det er en kilde som kan brukes på veldig mange måter på tå£ kan altså den forteller er veldig rik da synes jeg.


og når kom du over den her og hvorfor vil du jobbe med det?


%eee jeg jeg har jo skrevet flere lokalhistorier %eee fra Rana kommune blant anna og så har jeg skrevet Skedsmo kommunes historie.


%eee og for lokalhistorikere så er nok medisinalberetninger noe som %eee brukes en del som kildemateriale fordi at det gir en %eee ganske god kjennskap til kunnskap om informasjon om det bestemte lokalsamfunnet.


når jeg begynte å bruke medisinalberetningene det %eee det husker jeg ikke lenger.


men %eee jeg tror det er såpass vanlig m£ materiale å bruke for sosialhistorikere som jobber med %eee s£ avgrensa %eee steder avgrensa plasser sånn som jeg har gjort da i Rana og i i Skedsmo som vi har valgt i det hen\her tilfellet da Akershus amt.


og nå skal vi rett og slett ta en liten kikk på en viktig kilde til %eee va£ hvordan det var å leve i attennitti.


%eee vi kan se vi har fått et sånt fint dokumentkamera som det heter kikke på det her %eee.


den observante %eee leser med godt syn %eee vil se at det står litt i parentes på fransk her det viser seg at det er fordi og hele det er et helt forord også på fransk fordi %eee fransk var liksom statistikkens språk %eee på den tida her.


og det fikk jeg vil ikke si streng beskjed men det ble hinta om fra Statistisk sentralbyrå %eee sin bibliotekar da jeg fikk låne den her at de har en veldig stolt historie nemlig at %eee i nittenførtitre så ville den tyske okkupasjonsmyndigheten at det her franske forordet i medisinalberetningen skulle byttes ut med et %eee på tysk.


og det motsatte de seg da i så stor grad at de trenerte arbeidet med medisinalberetningene i så stor grad at det ikke kom noen verken i nittenførtitre eller førtifire, det kom ikke før i nittenførtifem og da var mye tjukkere da så det er de veldig stolte av på %eee på S_S_B\SSB rett og slett.


men vi skal dra bla oss fram til Akershus amt og hva har vi her?


vi har tabeller %eee og det er delt opp i ulike %eee kretser og områder.


ja det vi ser er %eee altså vi ser amtet i seg sjøl som er inndelt da i %eee flere legedistrikter Akers Ullensaker Høland og Follo %eee og så ser vi da det kommunene here£ %eee som ligger inn under det tilsvarer det lege£ legedistriktet.


%eee jeg jobba jo som jeg sa med Skedsmo så da var det jo i så fall da var det jo Aker %eee legedistrikt jeg så på som da består av Aker Asker Bærum Nittedal og Skedsmo.


så står det %eee %eee videre det er ikke så lett å se det men det står om flateinnhold det står %eee innbyggertall på det bestemte året altså hen\her i attennittien antall leger i det distriktet, antall jordmødre, og al£ antallet hjelpevaksinatører som det het.


altså da som var %eee altså hjelperne til legen da %emm %eee så så det bare der er på en måte har du starten altså det gir en gir en kilde som gir oversikt over sånn helt grunnleggende kunnskap om et lokalsamfunn.


men sånn som flateinnhold og %eee og %eee innbyggertall og sånn det kan man finne ut på andre måter?


det kan en finne på andre måter òg absolutt.


men akkurat det med hjelpevaksinatorer er ganske få andre steder så da hadde de altså tre hjelpevaksinatorer i Aker og bare én i Asker %unint.


her står det da om de ulike sykdommene og hvor mange utbrudd det har vært det er tyfoidfeber, barselfeber, vannkopper og skarlagensfeber, det var det mye av.


dem dem går jo gjennom hen\her de viktigste sykdommene %eee s£ på en måte som va£ herja i til enhver tid og gir en s£ tallmessig oversikt over %eee over antallet syke og antallet døde av de ulike sykdommene %eee sånn at tallmaterialet er en viktig del av hen\denne kilden.


samtidig så er er det en ganske frodig tekst og det er kanskje den teksten som følger som jeg synes er mest interessant å jobbe med for det gir dem vurderinger av altså korleis\hvordan skal hen\dette tolkes, hva skyldtes de ulike sykdommene %eee dem gir fortellinger om, %eee vær og klima.


altså hadde det vært dårlig vær uvær %eee sånn så hadde det betydning for %eee for levestandarden og helsesituasjonen i befolkninga.


dem gir vurderinger om kosthold, om levemåte, om sedelighet, %eee om altså en en rekke sånn mer etnologiske informassj£ sj£ informasjon om om %eee de enkeltes %eee om det enkelte samfunnet da.


%eee %unint jeg glemte litt i sted å si litt om på en måte bakgrunnen for hen\disse medisinalberetningene at dem altså nevnt at dem vart\ble %eee på£ legene vart\ble pålagt å begynne og skrive dem i attennulltre og og bakgrunnen for det er jo på en måte altså syttenhundretallet hadde vært en periode med %eee mange epidemier og mange sykdommer.


pest for eksempel var var en tilbakevendende %eee et problem på syttenhundretallet %eee det er ikke sånn som en del tror at det er på en måte svartedauden som er pesten.


de£ p£ pest har vært vanlig på en måte gjennom f£ f£ mange hundre år sjøl om det er den svartedauden vi kjenner som sjølve pesten så har det vært vanlig.


%qqq men men i det hele tatt så har det jo vært mange epidemier folk hadde svak helse %emm la£ lav gjennomsnittlig levealder og en utbredd sykelighet blant befolkningen og særlig var det høg spedbarnsdødelighet som var det store problemet.


så det som da skjer utover på altså f£ f£ siste delen av syttenhundretallet du begynner å få ønske om å ha at myndighetene må ta mer grep for å å bedre helsesituasjonen i befolkninga %eee %qqq.


%eee og det det ja dem begynner å på en måte utvikle det vi kan se på som mo£ det moderne %eee moderne helsevesenet altså vi vi for i i totusenogtre var det vel så feira vi firehundreårsjubileet til det moderne helsevesenet.


så det er regnet tilbake til %eee skal vi se det blir sekstennulltre.


%eee og da valgte en den første offentlig ansatte legen.


han vart ansatt i Bergen og het %emm jeg er så dårlig med å huske på navn men han hette Willu£.


hvert fall han vart ansatt i Bergen og han der fra da regner vi det moderne norske helsevesenet, men så er det på en måte på a£ attenhundretallet du begynner å få på en måte %eee enda mer mer satt i system da med sunnhetskommisjoner og sunnhetslov og da den rapporteringa som legene %eee legene kom med.


for det forteller jo på en måte historien om selve sunnhetstilstanden da, om helsa hvordan den ha£ helsa til folk %overlapping, men så forteller den jo samtidig historien om de som forsøker å %eee gjøre noe med det i legene men også de som forsøker å få kontroll og oversikt over samfunnet, for staten er jo ikke noe sånn statisk %eee som har vært det samme hele tida.


det er jo noe som skjer akkurat på den tida her at staten måtte vokse fram på en litt annen måte enn før og forsøke å få kontroll og oversikt  %overlapping.


forsøker det %overlapping den moderne stat som begynner å ha ønsker å ha oversikt og kontroll over helsesituasjonen i befolkninga %eee og det henne\her handler jo om %qqq på attenhun£ altså det er en stor diskusjon blant historikere om %eee altså du begynner å ha nedgang i dødelighetstallene fra siste halvdel på syttenhundretallet og framover.


altså da går dødsratene ned og du får befolkningsvekst %eee og det samtidig som du får industrialisering, du får urbanisering, altså folk flytter inn til byene, du får en stor arbeiderklasse og med det så får du nye s£ typer sykdommer, nye typer helseutfordringer, særlig blant flat£ fattige folk og b£ i arbeiderklassen.


så det òg er jo med å legge et grunnlag for at myndighetene ønsker å gjøre noe med den helsesituasjonen som oppstår %eee og da det er den moderne st£ nasjon begynner på en måte å skal ha kontroll over helsesituasjonen i befolkninga.


%eee så d£ t£ det er noe med at det forteller noe om den moderne staten sin fremvekst samtidig som det forteller om både demografiske forhold og sosiale forhold og økonomiske forhold i Norge på den tida når det moderne helsevesenet vokser fram.


det det handler om at %eee dårlig helse var et økonomisk problem òg for %eee for %eee myndighetene.


dem var nødt til å gjøre noe med helsesituasjonen for at re£ f£ for å l£ bedre økonomien òg i landet.


og det er jo en sånn opplysningstankegang til grunn her også om at verden rett og slett skal bli bedre ved hjelp og kunnskap legevitenskapen da i det tilfellet her.


mhm\ja så da er vi tilbake til tabellen igjen jeg snakket oss litt bort %eee da er dem på en måte kjem\kommer med det s£ %eee tallmaterialet da som dem %eee har oversikt over altså rapporterer veldig detaljert og grundig over de ulike sykdommene som %eee finnes som fantes og som hadde betydning.


%eee od£ på på attenhundretallet så var det særlig difteri som var den store %eee store store problemet %qqq.


%eee skal vi se jeg må bare %overlapping.


ja det var ganske mye difter£ det var faktisk fem hundre og åtte behandlede tilfeller av difteri.


herav døde hundre og ti så det er jo ikke så veldig god %eee.


og kolera %eee altså de£ altså kolera var et stort problem %eee som er en akutt tarminfeksjon som som fremdeles er et problem i andre deler av verden men som var et helseproblem særlig knytta til vann og vann renheta på vannet.


også i løpet av attenhundretallet særlig siste delen på attenhundertallet så er det tuberkulosen som blir det store helseproblemet siste delen på attenhundertallet og framover på nittenhundretallet så er det så er det.


spesielt skarlagensfeber de er opptatt av her da at sunnhetstilstanden har vært mindre tilfredsstillende i det skarlagensfeber har vært ikke lite utbredt.


%eee nå vet ikke jeg hva skarlagensfeber er.


%eee ja men jeg kan ikke å ta det på %eee.


en varm feber, men det er jo mindre dødelighet enn difteri i hvert fall, men hvis vi går bort videre fra sjølve tallene og hvilke sykdommer de hadde så står det mye interessant der og spesielt kanskje under det som kalles hygieniske forhold.


%eee og der har vi jo henta det %eee tittelen på dagens %eee samtale %eee kan lese så vidt hva som står her skal vi se.


jeg kan lese det hen\her jeg har det hen\her ja.


det er fra Ullensaker distrikt så er det da %eee distriktslegen der som har skrevet som har rapportert inn og der skriver han at allmuens levesett har de siste år ikke undergått syndelige forandringer.


dog må det antas at den i det hele forbedres.


man bruker nu alminnelig, velstekt brød, dels fra byene, dels fra bygdenes bakeri.


kaffen misbrukes især like overfor den oppvoksende barneflokk der tømmer den i store kvantiteter hvorar£ hvorav man især kan se merker i de fattige familier.


det er av liten råd til avveksling %eee med annen kraftigere næring.


barnene ser gråbleke ut, er magre, anemiske, klager over kardialgi og andre fordøyelsesbesværligheter.


barnene ser gråbleke ut det høres jo %eee ikke bra ut.


ja og da var det jo kaffen som var det store problemet som var forklaringa til han legen %eee på at %eee %eee de helseproblemene.


og det er verdt å merke seg at kaffen er en gjenganger i veldig mange medisinalberetninger for jeg har jo gått gjennom medisinalberetninger både for Trøndelag som jeg kjem\kommer fra sjøl %eee og Rana og og Skedsmo og og Akershus da %eee og andre.


og og det er en gjenganger altså kaffen var ei ei kilde til bekymring hos legene i den tida.


ei forklaring dem gir sjøl på at det vart\ble drukket så mye kaffe og at det vart\ble et problem er at meieriene vokser fram på hen\denne tiden og at bøndene da foretrekker å selge kaf£ selge melka til meieriene istedenfor at folk drakk den direkte for dem tjente mer penger på det.


og dermed så begynner det folk£ befolkninga å drikke mer kaffi isteden for å drikke melk.


altså f£ før hadde de melk til eget bruk og så ble det til en vare.


også selger dem kaf£ selger dem det isteden til meieriene å drikke kaff£ %eee kaffe isteden er forklaringen som legene gir sjøl på det.


så kaffe var bil£ bil£ kaffe var billigere enn melk da?


ja og ja det vart\ble altså dem kunne tjene penger på f£ å ha kontantinntekter på %eee mei£ %overlapping.


og det og me£ men ikke bare det men kaffen var jo òg bekymring ikke bare for barna men for òg den voksne befolkninga altså te£ jeg har mange kilder på en måte på på ko£ legene sin bekymring over kaffekjelen som stod på hele dagen.


%eee folk drakk kaffe fra tidlig morgen til seint på kveld og det vart\ble dårlig av det.


så det er mange sånne frodige beretninger om det med kaffen, så det var ei var ei reell bekymring dem hadde for at kaffen var helseskadelig.


vi har det jo litt i dag òg du har jo stadig diskusjoner du har V_G\VG og Dagbladet som slår opp på framsida og sier at %eee altså hvor mykje\mye kaffe kan du drikke og er det skadelig eller er det det ikke så vi så den %overlapping.


det går jo altså det går jo en del kaffe %eee i løpet av en dag %eee på det huset her vet jeg men det er ikke %overlapping men hadde de grunn til å være?


jeg er ikke medisiner så jeg kan kan ikke noe om det men men %eee jeg kan på en måte si noe om k£ om på en måte en hva er det et uttrykk for, hva er det det handler om, korleis\hvordan %eee hva er det vi kan bruke det til å fortelle noe om %eee og jeg vet ikke om det er reelt eller ikke altså om på en måte medisinere vil i dag være enige om at kaffe er et helseproblemet eller ikke.


og hvis en skal tru da det avisoppslagene og sånn så er dem jo ikke enige om det altså det er jo noe som som på en måte er diskusjoner om %emm så det er nok mere sånn det er noe med at medisinalberetningene og legene sin meldinger hit dem er uttrykk for omsorg.


for det for det var det nok det var nok ei reell bekymring for at helsesituasjonen i fattige lag av befolkninga den var for dårlig.


det var et ønske om å hjelpe %eee ønske om å gjøre noe samtidig så er det òg %eee mye makt.


og den koblinga mellom makt og omsorg den synes jeg er veldig interessant, altså dem hadde på en måte makt til å moralisere og til å til å komme med dommer over andre mennesker sitt liv %eee i omsorgen sitt navn en reelt følt omsorg men som på en måte hadde den maktaspektet ved seg samtidig.


ja for det blir jo en veldig sånn ovenfra og ned %eee holdning da som kommer til uttrykk i de dokumentene her, men du tror de m£ d£ du tror at de mente det godt?


ja det %eee det %eee tror jeg også %eee har jo befolkninga òg utvikler jo etterhvert en veldig sterk tillit til legene altså legene var jo på en måte %eee tok over nesten guds rolle sant, dem var herskere over liv og død, dem dem hadde en veldig tillit til at legene kunne gjøre noe.


%eee som som nei at dem erstatter jo altså så kvakksalvere og %eee kloke koner og og får en på en måte sånn autoritet og blir en sånn sannhet i %eee i i befolkninga en£ folk har tillit til at he£ det dem står for det er %eee det er på en måte sant og det er rett.


og utviklinga av antallet leger altså det det vokser jo òg hen\denne tida.


i på begynnelsen på syttenhundretallet så var det fem leger i Norge mener jeg å huske på %eee så blir det i attenfjorten er det rundt femti og så rundt attenfemti så er det tre hundre og femti.


så det det er det klart at du begynner å få en dem begynner jo å å være bosatt og ha %eee innflytelse over hele landet ha sin legedistrikter over over hele %eee hele landet.


og hva hva slags %eee samfunnssyn tror du på en måte de hadde, eller hvordan kommer det til uttrykk her?


nei det som jeg sier altså det er en en en blanding av makt og omsorg og og det er mange sitater fra legene som som er oppriktig opptatt av å hjelpe og b£ forb£ og bedre situasjonen %eee.


men jeg tror nok samtidig at dem er m£ blind for og ikke ser på en måte at dem har en en overordna posisjon og står i e£ et maktforhold til dem dem %eee snakker til da.


det var et arrangement her i forrige uke om %eee ny bok om Eilert Sundt som s£ handla en del om det at han var jo en del av den bevegelsen som handla om å dra ut til fattigfolk og og forbedre dem %eee og gjøre livet bedre for dem nesten mot deres vilje.


og så snudde han %eee nærmest tvert om da og kom fram til at det var for mye moralisering var for mye ovenfra og ned og at %eee i stedet for å dømme fattigfolk for hvordan de levde så burde man prøve forstå %eee hvorfor de valgte å gjøre det på den måten.


og han ble jo så vidt jeg har forstått litt sånn nesten utstøtt da fra det gode selskap at han liksom hadde nesten snudd opplysningstanken %eee ryggen da men jeg vet ikke om det om det er på en måte spor av det samme i dag.


at %eee at %emm at liksom staten l£ via legene eller ved andre på en måte moraliserer %eee over folks livsførsel og tenker at m£ men på en slags omsorgsfull måte innimellom eller?


ja du har du det har du på en måte %eee i kraft av at du har %eee måt£ hierarkiske relasjoner og noen har makt så å til å til å definere hva som er rett og gal livsførsel.


men det er ikke bare legene i dag, du har jo mange andre òg som deltar i den samme på en måte debatten om hva som er rett og gal livsførsel.


media har en veldig viktig rolle i dag og på en måte kanskje tatt over den på en måte tatt over den posisjonen som legene hadde ve£ med at dem er den offentlige %eee %emm debattarenaen der du på en måte får presentert %eee syn på hva som er rett og gal livsførsel.


%eee altså det du er jo stadig at du har laussalgsavisene og tabloidavisene med nettopp sånn test deg selv og lever du sunt og %eee du s£ %eee drikker for mye kaffe eller du drikker for mykje\mye alkohol.


det du du trimmer ikke nok, du har ikke %eee altså du lever ikke på rette måten.


så på en måte så kan du si at dem har fått en altså det er det kanskje tydeligste uttrykket for i dag altså legene er nok mye mer dempa og og har sånn vitenskapssynet på at %eee mye mer drøftende å å på den ene sida sånn på den andre sida sånn.


du har ikke noen leger som går ut og sier at sånn må du leve, sånn må du ikke, mens tabloidavisene er mye mer %eee uttrykket på en måte det det unyanserte synet da %eee.


det gjorde legene før tenker du de var ganske direkte på %heh hva som var riktig å gjøre og hva som ja.


dem mhm\ja ja og det var ja og det var jo og men det var som sagt %eee jeg mener veldig bestemt at det er òg en omsorgsdimensjon til det.


skal jeg lese et enda et sitat eller fra mhm\ja fordi at at enda altså når jeg sa det at kaffen er noe som går igjen %eee over i veldig mange av medisinalberetningene.


andre er jo bekymringa for alkoholbruken %eee det det er ikke så veldig tydelig akkurat i den kilden fra Akershus ifra attennitti %overlapping ja %eee jeg har brukt flere så jeg har jo sett sett det s£ mønsteret som går igjen og da er alkohol et et tilbakevendende problem.


hen\her er det et sitat da om at nytelsen av øl og brennevin er derimot ganske påtagelig avtagende.


utskjenkingen av øl er blitt nektet på alle skyss-stasjoner.


distriktets økonomisk£ ja altså det var vel det som står om alkoholbruken.


%eee og det er sånn sånn altså dem kommenterer og sånn hvor selges det alkohol hen?


er det %eee altså hvor skaffer folk det?


korleis\hvordan er den i befolkninga %emm så i tillegg til kaffe så er alkohol en ut av det tingene som går igjen.


de hadde nok et veldig sånn samfunnsperspektiv da åpenbart kanskje mer enn det finnes noe som heter folkehelse og og samfunnsmedisin i dag også men det er kanskje den gangen virker det som at leger var på en måte ledende skikkelser i samfunnet og som hadde oversikt over det polit£ hele utviklinga på en måte på hel£ på en helt annen måte.


men jeg tenkte vi skulle gå videre og se da på nemlig hva du har brukt denne kilden til for du har ikke bare gjengitt %eee fakta og sitater.


det er da %eee en bok om Skedsmos historie som vi snakka om og nå sitter vi jo faktisk i rommet som har den lokalhistoriske samlinga med lokalhistoriske verker fra hele Norge, så den boka til Hilde Gunn om Skedsmo står der nede under A for Akershus som det var et fylke som het en gang %eee.


%eee og det som jeg syns er aller mest spennende ø£ jeg har drevet å lest den her og jeg tenkte ja det blir jo nå må jeg må lese litt om Skedsmos %heh historie det blir sikkert d£ jeg hadde ikke så store forhåpninger men det viste seg å være en pageturner altså så hvis dere mot formodning ikke har lest Skedsmos historie %eee ennå så anbefaler jeg den veldig.


%eee for et av de et av de grepene du har gjort er jo at du har laget det du kaller syntesekarakterer basert på blant annet den informasjonen her kan du si noe mer om det?


%eee nei jeg kar£ jeg lager det som jeg kaller syntesetyper eller syntesekarakterer %eee og %emm altså tank£ altså syntesetyper er fiktive skikkelser som jeg bruker til å formidle historier gjennom.


%eee begrepet syntese det kjem\kommer av av altså at jeg bruker det det kjem\kommer av at en syntese er på en måt£ per definisjon en sammentrekning av deler til en ny helhet %eee og det er nettopp det jeg gjør i %eee den boka altså at jeg skaper syntesetyper.


jeg bruker et kildemateriale trekker sammen det til et %eee et nytt en ny helhet og skaper da den nye helheten er fiktive personer som jeg bruker som formidlingsgrep det er selvfølgelig et kontroversielt grep og historikere er nok uenige om at det er rett å gjøre det om at det er mulig å gjøre det.


ja for det er jo ganske vanlig liksom i litteraturen å finne på personer i fortida men blant historikere kan jeg røpe så er det å finne på ting er liksom ikke så populært alltid.


i litteraturen så er jo henne\dette %eee.


nei og nem£ neimen dem er jo ikke påfunnet altså dem er jo ikke fantasi i den forstand at jeg har diktet fritt.


dem er jo basert på et kildemateriale og jeg har jo fotnoter og og litteraturreferanser og kildehenvisninger som sier at hen\den den typen er basert på sånn og sånn og sånn, blant anna da medisinalberetningene.


%eee og så skaper jeg da %eee personer som jeg kaller %eee hva han heter han Peder er det det han heter han første %eee lille gutten jeg %eee starter med %emm og og en del sånn personer som jeg bruker til å å formidle med.


og tanken er jo at %eee altså %eee til til vanlige folk i gåseøyne til fattigfolk så dem har ikke %emm etterlatt seg så veldig mykje\mye kildemateriale.


det å skape b£ breie fyldige fortellinger om vanlige folk det er ikke så lett fordi at det skriftlige materialet som er nedfelt, det er m£ mangelfullt.


altså dem som i størst grad %eee har etterlatt seg ki£ he£ he£ skriftlig materiale er at den skriveføre befolkninga og borgerskapet og overklassen kan du si.


%eee så så tanken er da at jeg bruker det kildematerialet jeg har, og så prøver jeg å levendegjøre det l£ gjøre det mer levende med å skape da %eee syntesetyper altså fiktive skikkelser men kildebasert skikkelser.


og der jeg starter da med Johan som er en en %eee liten gutt som jeg starter med la meg starte denne boka med et skrik.


det kommer fra Johan, et nyfødt lite spedbarn.


han er formet i min tanke, skapt av mitt språk, en ikke-eksisterende baby i en fortids bondebygd.


der ble han født en vinterkveld i attenfemti som en av Skedsmo herreds drøyt tre tusen innbyggere og så kjem\kommer jeg med beskrivelse og fortelling om Johan og korleis\hvordan han kunne ha levd, korleis\hvordan hans liv kunne ha vorte\blitt hvis han hadde %eee l£ levd basert da på kildemateriale.


jeg prøver å være ryddig med å si at han er en fiksjon og med men hva er det basert på %emm ja.


ja for d£ det altså det er jo et problem at vi %eee i den grad vi skal basere historieskrivinga på fakta og ting vi vet så vet vi jo forsvinnende lite om de aller aller aller aller aller aller aller aller fleste som har levd.


det er kun de aller færreste som vi vet noe ordentlig om, som vi har store fortellinger om, vi vet hvordan de var, %eee hva de gjorde og så videre.


mens en av de få tingene vi har da om vanlige folk på den tida her i Akershus amt rundt attennitti er sånne ting som det er her.


så jeg synes det er utrolig spennende at du klarer å bruke det til å gjenskape de samme personene p£ på lik linje som %eee Schweigaard eller noen %eee større personer som vi vet mye mer om at du klarer å bruke det.


men det er jo ganske liksom %eee %foreign til å være lokalhistorieskriving det vi nettopp har hørt nå.


det det er det og op£ men oppgaven min oppdraget mitt da fra Skedsmo kommune som var oppdragsgiver i for hen\denne boka det var nettopp å prøve å utfordre kommunehistorie som sjanger.


det var på en måte bestillinga til meg fra kommunen.


for det at tanken var at kommunehistorie var en en sjanger som hadde på en måte satt seg litt og var var litt litt traust litt %eee den var moden for å på en måte prøve ut nye grep %eee så jeg fikk frie tøyler fra oppdragsgiver og si at på en måte prøv ka£ se hva er det du får til.


%eee og det er klart at det var en kjempesjanse og så kan jeg si nå i ettertid at noe fungerer og noe fungerer ikke men men men jeg tenker jo at %eee det å prøve ut nye ting det er jo he£ helt grunnleggende for i akademia altså det er på en måte helt og et av grunnprinsippene i akademisk forskning det.


det at vi skal være villig til å prøve og dermed være villig til å feile òg og si at noe fungerer noe fungerer ikke, %eee men det men det er klart det er det er kontroversielt det jeg har gjort og e£ en del historikere har nok vært ganske kritisk til det.


men det som jeg synes er interessant er at den primære målgruppa hen\her som kanskje først og fremst e£ er da innbyggerne i Skedsmo og i Akershus, dem har vært veldig begeistra.


altså det er noe med å skrive på måter som appellerer til folk som ikke nødvendigvis er akademikere eller som er som ikke v£ leser historiebøker hver dag og tung teori og og og faglitteratur hele tida %eee så det er noe med at du jeg prøver å skrive på måter som kan være breiere appellerende da.


og de ka£ og folk kan jo finne på å lese en biografi om Napoleon på en måte mens de kan an£ antakeligvis ikke sette seg ned og lese medisinalberetninger da, så da gjør du jo gjør du jo historien om %eee vanlige folk levende på sa£ på samme måte som historien om store folk.


ja og får individualisert den for det er vel noe med at du %unint når du får løfta fram enkeltindivider så er det mykje\mye lettere og på en måte få et et forhold til det du leser tror jeg.


det er noe med altså du altså det er ikke uten grunn at biografier er et veldig populært populære bøker det selges mykje\mye av %eee og skrives mye av.


%eee og det er noe sånn hen\dette er en slags sånn minibiografier over vanlige folk i en %eee i en %eee hundreogfemtiårsperiode.


kan vi få %eee noen eksempler eller på hvordan da medisinalberetningen har kommet til liv?


%eee ja %eee skal vi se det er ikke bare b£ basert på medisinalberetningene men det er hvert fall jeg kan lese et lite utdrag %eee.


det her er vi da vorte\blitt kjent med Johan som %eee vokser opp da i i Skedsmo blir etterhvert sagbruksarbeider i Lillestrøm.


altså Lillestrøm var jo en sagbrukskommune med flere sagbruk som lå %eee lå der.


%eee han blir sagbruksarbeider, gifter seg etterhvert med Karen som òg er en fiktiv skikkelse selvfølgelig, %eee dem får unger og og Karen blir da %emm etter hvert ramma av sykdom.


%eee og det er det kan lese litt så la oss bevege oss endra£ enda noen år framover i tid og inn på det lille kjøkkenet til Johans familie der husholdet er samlet rundt middagsbordet.


hadde han nå enda hatt og så er det sitat varm kaffe til henne og helst et glass konjakk, som var da altså det er et sitat fra en kilde.


%eee det er ikke fra medisinalberetninga jeg lurer på om det er en anna kilde %eee.


jeg tror det er en sånn %eee en sånn muntlig beretning.


det er en ja det stemmer, det er ikke %eee ut av det l£ l£ livsfortellingene eller l£ livshistoriene som er samla ut av %eee norsk fø£ folkeminne som ligger på folkemuseet som %eee livsfortellinger som folk har skrevet sjøl og fortalt sjøl.


så det er en annen person som har sagt det eller som har skrevet det men som som jeg da legger i munnen til %eee Johan eller i tankene hans.


og det er jo mange andre små detaljer der som på en måte er henta fra.


det %eee ja %emm altså hen\dette er jo på en måte gir jeg noe om informasjon og kunnskap om %eee altså lys altså korleis\hvordan du på en måte skumringstimen det gir noe om arbeidet altså t£ f£ korleis\hvordan han kom fra arbeidet ik£ %eee noe om vaske£ altså hennes husarbeid og vaskemetoder det kje£.


jeg utbroderer det jo mer seinere og gir mer %eee informasjon om det, hva som var vanlig, korleis\hvordan dem går inn i noen mønster.


sånn at det er jo det det er en b£ b£ bitene med %eee det %unint litt mer litterære passasjene, dem er brutt opp med mer sånn tradisjonell historieformidling der jeg drøfter hva er det hen\denne kilden forteller?


hva er forklaringen på det og så videre og så videre.


og det er veldig flott skrevet jeg liker særlig det om %eee at de ikke kunne skru på parafinlampen ennå for da holder den ikke lenge nok, men så er det jo litt diktning også og når tenker du v£ har du liksom noe system for når du kan finne på når du kan bruke fantasien og eller hva fantasien din er basert på da?


altså jeg har jo et innledningskapittel le£ til hen\denne boka der jeg prøver å redegjøre for henne\dette hen\her og jeg har skrevet noe flere artikler om det der jeg prøver å å diskutere det grepene jeg tar.


og der er jo mi tol£ min på en måte påstand er jo at når vi skriver historie så har vi bestandig med oss et språk som vi har felles med skjønnlitteraturen.


så det å skrive faglitterært %eee og skrive f£ vitenskapelig det på en måte har noe som er beslekta med skjønnlitterær skriving fordi at vi bruker et språk som er felles for oss.


%eee og vi vi bygger sammen da språket vårt til nye %eee fortellinger som i seg sjøl har er meningsbærende, som har på en måte betydninger knytta til seg.


så sånn sett så er er det jeg gjør prøver jeg å diskutere er ikke prinsipielt vesensforskjellig fra skjønnlitteraturen, men det er beslekta samtidig som det har elem£ altså har ting ved seg som gjør og henne\dette læll\likevel i vitenskap.


altså det er det er både på en måte beslektet med skjønnlitteraturen og det er %eee vitenskapelig på en måte og har en vitenskapelig signatur.


for du har jo e£ gått veldig grundig til verks eg£ men når man leser det først så kan man tenke å det var jo en fin %eee scene på en måte som noen har funnet på men så går man inn og ser og så er det fotnoter også skjønne£ man ser inn i fotnoten og skjønner hvor hvorfor du har skrevet på akkurat den måten og akkurat den detaljen på den måten og sånn.


%emm det kan jeg jo %eee lese litt om jeg hopper da noen sider der jeg har diskutert litt mer om %eee jobben til han %eee til han Johan og og Karen og hva som skjedde med dem.


og og litt sånn overordna perspektiv på på noen mønster for hva som korleis\hvordan utviklinga er i Skedsmo.


så fortsetter jeg da n£ %eee med at da Karen satt ved kjøkkenbordet med mørke tanker i sitt ellers lyse sinn, var det særlig redselen for sykdom som opptok henne.


hun hadde s£ hys£ hostet stygt lenge  og hun kjente seg slapp og uvel.


om nettene merket hun feberen som herjet i kroppen og de siste månedene var hun blitt tynn og mager.


Karen var ikke den eneste som slet med sykdom i %unint.


og så kjem\kommer det da et sitat fra medisine£ medisinalberetninga.


sunnhetstilstanden var i det hele mindre god, navnlig flere steds på Romerike, hvor især en utbredt epidemi av difteri bidro til en fo£ til den forøkede sykeligheten sukket amtslegen i attenseksti.


det var ikke den jeg sjekk£ det ligna ganske mye på det han skrev i attennitti.


og fortsatte, ved siden av denne forekom også andre epidemier innen amtet, således av nervefeber, skarlagensfeber, blodgang, kikhoste og kusma.


og så er på en måte min kommentar igjen de store epidemiene som tidligere hadde ført til skyhøye topper i dødsraten var på retur, men ble erstattet av sykdommer knyttet til s£ tettstedsutvikling, økt samferdsel, dårlige boforhold og slette hygienisk forhold.


altså hen\her veksler jeg går jeg over til historikerkommentaren der jeg kommenterer på en måte det legen sier, altså kommenterer kilden som som historikere gjør i %eee ordinære historietekster.


så hen\her har jeg på en måte et et avsnitt der jeg har både på en måte den fiktive si£ sy£ syntesetypen Karen, jeg har et direkte sitat fra medisinalberetninga, og jeg har min historiefaglige kommentar til det, så så den typen vekslinger er det mellom i hele boka da.


for det er jo sånn når det er av de og det var %eee smålenene hvor jeg er fra men %eee når det er X antall personer som har hatt tuberkulose da så er det jo plausibelt å anta at de har synes det var litt vanskelig og at det har at det er jo skjebner da i alle de tallene men som vi ikke har som vi har jo ikke tilgang til dem.


mens vi vil jo kanskje vite noe om det likevel og du skriver jo en del liksom om om hvordan de føler seg %eee og da har du jo liksom.


ja det er klart det det kan jeg jo ikke vite og jeg har jo jeg diskutere jo det mer grundig i et metodekapittel altså jeg jeg kan jo ikke vite hva menneskene følte før %eee så det har vi i liten grad kilder til %eee men jeg kan nå£ anta noe ut ifra altså generell historiekunnskap om %eee perioden.


og %eee altså hva jeg mener på en måte er %eee fruktbar tolkning av det da.


%eee skal jeg lese et lite avsnitt til fra fra %eee Karen videre?


og så skriver jeg da om om nettopp tuberkulose, korleis\hvordan den ramma, hva vi vet om det sånn historiefaglig sett, altså hvem vart\ble ramma, %eee ko£ korleis\hvordan %eee utvikla seg sykdommen seg og så videre.


så det òg er et eksempel på på en måte hvor du kom£ hvor jeg kombinerer da den fiktive personen med %eee kildene og òg %eee min historietolkning og k£ kommentar til det %qqq.


jeg tenker at du må bruke på en måte dine egne menneskekunnskaper også og dine og hva du vet om følelser, mens de kunnskapene handler om hvordan folk føler seg nå.


tror du %eee tror du det er et belegg for å tro at folk f£ følte på lignende måter før?


nei jeg tru£ jeg tru£ det er et veldig vanskelig spørsmål %eee.


jeg trur ikke det er sånn som s£ altså Sigrid Undset er jo ofte sitert på %eee altså et veldig kjent utsagn om at %eee der hun sier noe sånt som at menneskenes hjerter forandrer seg aldeles intet %eee.


og hun hun påstår at det er på en måte menneskelige følelser er på en måte konstant over tid.


dem er samme på i middelalderen som dem er i til moderne mennesker i dag.


og det trur jo ikke jeg trur at det måten vi føler på hva vi føler og hva ka£ koss\hvordan vi uttrykker følelser d£ det er jo noe som er historisk foranderlig.


%eee men læll\likevel så tenker jeg jo at noe er det på en måte så altså dødsangst har sannsynligvis alle mennesker hatt.


%eee s£ s£ opplever du a£ å miste en unge så ha£ opplever du sorg.


altså opp£ altså sånn du kan gå ut ifra noen likheter må du kunne si at det er, eller så blir det på en måte litt sånn absurd å si at du altså noe menneskelig %eee fellestrekk er det over tid.


%eee men men det det er kompliserte diskusjoner altså sånn at sånn at jeg shø£ mep£ men jeg mener jo at i akkurat de tilfellene jeg gir eks£ eksempler og prøver å si noe om følelser så er det %eee litt basert på kildene men og litt sånn at jeg jeg vil anta at %eee sånn kunne vært da òg.


men jeg kan jo kildebelegge alt der og det er det jeg tenker som gir den friheten som den %eee skrivemåten gir og at altså at du det jeg bruker en generell historiekunnskap sjøl om ikke alt er kildebelagt.


så hadde de jo i hvert fall når man snakker basert på medisinalberetningen så hadde de jo hadde de jo mye dårlig da, de hadde jo ganske ille, men %eee de må jo ha hatt det bra også innimellom.


men dem var jo veldig fattige og det skriver du også litt om at de hadde på en måt£ de var veldig fattige med og de hadde samtidig var jo før egentlig arbeiderbevegelsen vokste fram i noen ordentlig grad så det ikke fantes nødvendigvis noe noe sånn de kunne kanaliseres ut i da den frustrasjonen over de forholdene man opplevde.


men det er jo ikke sikkert de opplevde det som frustrerende heller, eller?


det var jo en frustrasjon sikkert over %eee situasjonen altså over over sykdom over at det dem så, samtidig som %eee som %eee dem levde jo med det, dem var jo vant til det, dem var på en måte %eee dem var vant til sykdom på en helt helt anna måte enn vi er i dag.


ja og %unint du nevnte litt om det i stad men hele det her grepet med å bruke statistikk og virkelige fakta %eee til å dikte fram %eee personer som ikke har levd men som kunne ha levd %eee.


fikk du en del motbør %eee for det også i du nevnte at de vanlige leserne var de mer positive.


ja %eee men men absolutt òg historikere altså det det har vært blanda der s£ vil jeg si jeg hæ ja takk takk %heh.


%eee det jeg prøvde var jo å å invitere til en debatt.


jeg skulle ha ønska at vi kunne på en måte %eee tatt på alvor de grepene jeg gjør og så på en måte diskuterte dem, hva fungerer, hva fungerer ikke?


det vart\ble det ikke as£ det synes jeg er litt synd.


jeg synes at t£ på en måte at det var verdt å å f£ ta en sånn v£ faglig diskusjon om hva hvor langt fører det, hva %eee kan vi gjøre, hva kan vi ikke gjøre?


%emm for det var jo ikke på en måte et et forsøk på å si at ikke si at hen\her har jeg svarene, hen\her er måten vi skal gjøre det på, men å si at hen\dette er én mulighet blant flere muligheter.


korleis\hvilke andre muligheter er det ka£ korleis\hvordan kan vi gjøre ting på på nye måter?


at på en måte prøve å åpne opp feltet %eee nettopp ut ifra en sånn tanke om at henne\dette hen\her er %eee diskusjoner som vi må ta og det å prøve ut ting på en måte skal vi ikke være så redde for.


og særlig i akademia så skal vi ikke være redd for å å teste ut hvor vi kan %eee hvor langt vi kan gå.


%ttt det blir jo et veldig fattig bilde av fortida hvis vi ikke har med fattigfolk siden de aller aller fleste var veldig fattige, og det blir jo også fattig forståelse av det hvis det eneste vi får vite om dem er statistikker og tall da, så jeg syns det er veldig vellykka.


nei vi har vel fått snakka om en del om %eee.


da takker jeg så mye for at du ville komme på premieren for Min kilde.


%eee som Eline nevnte så blir det %eee to arrangementer til %eee av den her typen med henholdsvis Marte Michelet den tjuefemte november og Tore Skeie den tredje desember.


det kommer et helt nytt program for Nasjonalbiblioteket i neste uke.


%eee og så må jeg også nevne på lørdag så skal det holdes et veldig flott %eee foredrag i denne sal klokka to.


det er Trygve Riiser Gundersen som er litteraturviter og forlegger som skal snakke om %eee haugianerbevegelsen og bøkene de leste.


det tror jeg blir veldig veldig fint og jeg håper mange vil komme da.


tusen takk for at dere kom hit nå i kveld.


kjære alle sammen velkommen til Nasjonalbiblioteket og denne markeringen av at det i år er fem hundre år siden Norge for første gang tok i bruk boktrykkerkunsten.


mitt navn er Marte-Kine Sandengen og jeg er utstillingsansvarlig i Nasjonalbiblioteket.


vanligvis lager vi utstillinger her på huset der vi anstrenger oss for å formidle bøkenes innhold.


vi leter etter gode måter å formidle teksten på, vi fortolker og sammenligner, vi forsker og spekulerer i fortellingene.


i utstillingen Lause typer og stramme bind som åpnet tidligere i dag bryr vi oss i liten grad om bokas innhold.


om det så er bibelens budskap folkeeventyrenes folklore Wergelands høystemte diktning eller vig£ Vigdis Hjorts familiedrama så er det ikke det vi har vært opptatt av denne gangen.


det som har vekket vår begeistring og interesse er hva slags format en bok er utgitt i, hva slags type innbinding boken har, og hva slags papir den er trykket på.


med fare for å bli overfladiske har vi denne gangen konsentrert oss om boken som fysisk objekt om alt det som gjør at vi kan kjenne, se, lukte og høre en bok.


for også bokens form er ladet med mening.


at Tormod Torfæus sin norgeshistorie er utgitt i stort format og på godt papir forteller oss mye om den sosiokulturelle statusen for nasjonal historieskriving på syttenhundretallet.


at Bjørnsons bondefortellinger om Synnøve Solbakken blir utgitt med den folkelige skriften Fraktur lenge etter at Antiqua ble brukt på hans øvrige forfatterskap forteller oss mye om hvilken lesergruppe boken henvendte seg til.


at boken om Snorre sel har illustrasjoner spekket med politisk symbolikk i utgivelsen fra nittenførtien mens den i en senere utgave fra nittensyttito har nye illustrasjoner som best kan karakteriseres som apolitiske viser med tydelighet hvordan den samfunnspolitiske konteksten har virket inn på utformingen av boken.


i dag i tjuenitten har den trykte boken fått selskap av andre medietyper for tekstformidling.


disse nye formene fører ikke bare til at bøkene får en ny økonomisk og sosiokulturell verdi, det fører også %eee til endringer i hvordan vi sanser en bok.


hvordan påvirker det oss at bøker som før var store eller kanskje små nå er like s£ like store på skjermen?


kanskje lukter det trykksverte, kanskje mugg, kanskje kaffesøl, men hva lukter lesebrett?


lydboka leser du samtidig som du vasker huset.


på enkelte lesebrett kan du til og med velge å endre skrifttype etter egen preferanse.


alt dette er gøy og interessant og tegn på at vi står midt oppi det største paradigmeskiftet siden Gutenberg en ypperlig anledning for oss i Nasjonalbiblioteket til å utforske buk£ bokformens betydning.


jeg håper alle dere som er her i dag vil besøke utstillingen og reflektere over hva bokas form har å si for deg.


muligheten står der helt fram til attende januar tjuetjue.


sjølv om det er svært mange som har bidratt i arbeidet med det denne utstillingen vil jeg benytte anledningen her og nå til å løfte fram Anne Eidsfeldt spesielt for det store og imponerende arbeidet hun har gjort.


Anne er forskningsbibliotekar og %eee i Nasjonalbiblioteket og fagansvarlig for utstillingen Lause typer og stramme bind og den kan for de av dere som ikke allerede har vært der altså ses i rommet vis-a-vis %eee gangen her.


og på hedersplass i utstillingen viser vi de to første norske trykte bøkene altså Missale Nidrosiense og Breviarium Nidrosiense.


og det er jo akkurat de to bøkene det skal handle om her på scenen i kveld så med det så ønsker jeg Aslak Sira Myhre og Erling Sandmo opp på scenen.


det er fem hundre år sidan og me er i Noreg nærmare bestemt i Nidaros kor es£ erkebispesetet ligg.


me er i eit land som fortsatt\framleis er ein del av Kalmarunionen, eit land som er ferdig med svartedaude og snart skal gå inn i reformasjonen, men det er det ingen som veit noko om ennå.


me er i eit Skandinavia kor %eee danske kong Hans og hans son Christian dette med Hans skjønner eg ikkje heilt, han burde heitt Fredrik, men det finst altså ein dansk kong Hans midt inni rekka av Christianer og Fredriker.


det eg har prøvd å retta det, men det lar seg ikkje gjere.


det har kome på internett så det han heiter altså Hans, men danske kong Hans og hans son Christian er fortsatt\framleis konge i Noreg, Sverige og Danmark.


fortsatt\framleis blir kongen valt som konge hvert_fall\iallfall formelt eller utpekt av riksrådet i alle tre rike.


dette skal òg ta slutt, men det veit ingen ennå.


%eee det som derimot skjer det er at Sten Sture i %eee Sverige og Knut Alvsson i Noreg støtta frå Sverige leier bondeopprør eller lågadelsopprør mot den danske kongen med jamne mellomrom.


i Noreg så er det %eee blir Knut Alvsson drept %eee.


det medfører effektivt at dette opprøret slås ned men fortsatt\framleis er misnøya stor, svært stor, men det finst ingen organisasjon %eee som kan fremma riksrådet og det norske folkets sak kanskje utanom éin.


rariteten at Noreg er eit rike som eigentleg berre har éin nasjonal organisasjon og den er for sikkerheits skyld styrt frå Roma.


det er den katolske kyrkja eller då på dette tidspunktet ikkje den katolske kyrkja, den einaste kyrkja %eee kyrkja og kyrkjemakta.


og denne kyrkjemakta, som altså ikkje veit at den snart er på veg til å forsvinna frå Noreg,


bestiller i femtennitten det største opplysnings- eller skolerings- eller kunnskaps- eller bokprosjektet i Noreg sidan Magnus Lagabøtes landslov blir nedskrive og spreidd til alle %eee embetsmenn alle domsavsigelser\domsavseiingar alle ting og storbønder i Noreg nesten %eee tre hundre år før.


og det er Missale og breviariet Nidrosiensis.


dei bøkene er i utstillinga der inne og dei bøkene er då heilt nye.


det skal vere ein ny liturgi %eee ein samla liturgi ein missale som skal ligga i alle landets kyrkjer meir enn tolv hundre i talet eit breviarie som eigentleg er nesten er som ei pocketbok som prestar og geistlege skal ha med seg rundt i heile landet.


det trykkast opp og bestillast frå Paris og frå København eit gigantprosjekt.


det er begynnelsen\byrjinga på den norske bokhistorie.


sant og utan denne historia så hadde vi då ikkje sete her i dag så då ville det vore heilt andre ting i biblioteket.


%eee til å å snakke om dette så har vi då %eee forskingsbibliotekarane Espen Karlsen og Bente Lavold som er her og som er flinke folk som kan mye\mykje om desse to bøkene og dei skal få komme inn om ein bitte liten stund på aller statelegaste manér.


men for då å skape den derre tidsreiseillusjonen så skal det vere bitte lite grann musikk og det er då Lux illuxit som er ein sekvens altså ein %eee ein kyrkjeleg lovsong til bruk i messen og dei er til dels utskiftbare.


og denne Lux illuxit %eee er ein av dei to som har ein særleg knyting tilknyting til Olavsfeiringa.


så vi er midt inni inni denne kyrkjehistoria her og vi høyrer det då i opptak framført av Schola Santae Sunnivae.


også kan skal eg vinke til dokker når dokker kan komme inn.


alle som %eee skal bli intervjua i denne Arkivert-serien skal heretter komme inn på akkurat denne måten noko sånn lokalt lite Lucia-tog og spesielt latinistane frå skal komme inn sånn.


men så må dei få kla£ applaus etterpå og det må me læra så nå må me klappa for dei.


ja sant %eee og så no skal eg legge til også at som ein teknisk nyvinning så har vi nå ein sånn skjerm føre scenen sånn at vi ikkje skal sitte og brekke nakken på å sjå bak oss, så viss vi ser ned så er det verken i andakt eller i sjenanse.


så Bente fortel oss kva det er vi ser her!


ja her ser vi då dei to bøkene som dere\dokker kanskje har sett der inne allereie men dere\dokker ser dei på skjermen og vi har satt dei opp sånn for dere\dokker skal sjå at det eine den eine er ein stor bok sant det ser dere\dokker veldig tydeleg her.


den skal ligge på alteret, den skal vere tydeleg og lett å lese til og med for dei som ikkje ser så godt og det gjorde kanskje ikkje prestane heller på den tida.


og så er det den litle boken sant som dei skal ha når dei går rundt og har dei åtte daglege eller døgnlege messene.


så kan dei ha med seg kvar ein prest hadde ein sånn i handa slår opp og går rundt med den og %eee eg har eg har så vore så heldig å få lov til å halde desse i handa og kjent der vol£ den litle den er god å ha i handa.


og den store er stor og den slår seg opp på ein veldig flott måte, så for å seie litt om det materielle, det er veldig stort og flott med det materielle altså då skjønner ein mye\mykje meir hvordan\korleis ting har fungert, så det skal vi ta med oss.


eg har liksom veid noka bøker men den har eg ikkje veid men den er liksom som du føler at det er liksom godt å ta han.


altså for er den er den til å ha i den er jo veldig tjukk sant?


%overlapping som dei ville seie på litt over ni hundre sider.


ja den er noko sånt %eee og den har jo òg blitt %eee tjukkare fordi at den er rekonstruert den vi har då, så den har blitt litt tjukkare enn den eigentleg var og den %eee det derne ja.


berre for å ta det med ein gong for det at av dei to bøkene her missale og breviariet me skal snakka litt seinare om kor mange som blei trykt men men tolv hundre er eit minimumstal som er ganske trygt i alle fall %eee så har me tre av Missalen.


me har tre eksemplar %eee i vårt bibliotek.


ligg éin for sal i Sverige som ingen har råd til å kjøpa men breviariet som er den litle den har me ein kopi av og den er i tillegg samansett av ulike variantar som er sydd saman.


er det er det rett og s£ slett fordi at den eine har vore beskytta og lege stilt i kyrkja mens den andre den litle har vore på tur og blitt mye\mykje meir slitt?


det kan vere at det er derfor dei er er på ein måte brukt opp, men det er jo veldig vanskeleg å seie noko om sånne ting då men det er selvfølgelig\sjølvsagt den har vore ein meir ein bruksbok og %eee og den %eee Missale var jo lenger i bruk.


for når reformasjonen då kom så var det jo ikkje behov for prestar som gjekk rundt å bad bad bønner heile døgnet.


%eee men eller desse ofte ofte ti£ ofte tidebønnene %eee mens Missale kunne man\ein bruke heilt fram til femtensyttifire.


då kom der ein ny messebok, men i det mellomspranget der så hadde dei ikkje noko så då brukte dei jo då måtte dei jo bruke noko.


så då var det jo praktisk å ha den så den har liksom lege lengre i kyrkjene og kanskje ja sloppe unna på grunn av det.


nå ser me altså på på fyrste sida og oppslaget her %eee og der inne så kan man\ein sjå der dei er slått opp, men du har jo bladd i desse bøkene og det er det veldig få menneske forunnt å å få lov til og har ein følelse av heilheten\heilskapen.


altså viss ein blar gjennom Missale den store boka %eee kva er det man\ein ser då altså korleis kan du beskriva det for meg?


ja ef£ det fyrste det er måten å opne ein sånn stor bok på det er å halda han opp og så opne han la han falle opp så det er ein sånn %eee og det er ein veldig fin ting å gjere.


men då %eee ein ser jo mange sider med med skrift der er ikkje der er i breviariet er det veldig mye\mykje bilde men det er der ikkje i Missale der er der er jo våpenskjoldet som dere\dokker ser her det store våpenskjoldet til Erik Valkendorf det er jo fantastisk flott.


og viss ein då skulle opne frå begynnelsen\byrjinga så ville ein jo se våpenskjoldet til Valkendorf.


her er våpenskjoldet og og til Erik Valkendorf og sk£ s£ kven vi£ vil du fortelje oss kven Erik Valkendorf er?


Valkendorf han var jo ein dansk adelsmann og han må jo ha vore veldig begava\gåverik.


han studerte i Greifswald og det må eg berre seie at ein av dei %eee breviariene vi har dei ligg i Greifswald som er hans stad.


den det eiges av ein slektning eller av ein annan %overlapping nei ikkje av ein slektning det var feil å seie.


ein slektning hadde dei ein annan Valkendorf.


men %eee kva eg skal seie om han han det seier noko om han at han var både ein firf£ ein kyrkjefyrste og ein verdsleg fyrste.


og så ser vi òg mitraen oppå og der ikkje sånt pavemitraen eller biskopmitraen og så ser han %eee s£ posisjonskorset og vi ser bispestaven.


og Erik Valkendorf som me snakkar om her er då ein dansk adelsmann som òg er den nest siste erkebiskopen i Nidaros og det er han som bestiller bøkene og det er derfor dette òg står på tittelbladet.


%eee og hans etterfølger er Olav Engelbrektsson som er den siste erkebiskopen og som til slutt må flykta frå landet %eee men det må eg seie at det gjer òg Erik Valkendorf.


ja ja han må han må jo flykte eller han %eee han blir jo venn uvenner med Christian den andre og han blir jo òg uvenner med Sigbrit moren til Dyveke som er denne herne denne famøse historia.


Va£ Valkendorf er jo ein av dei som samarbeider med å få samla inn medgifta til Elisabeth som Christian skal gifte seg med sant og ho vi£ då vil jo ikkje ho at %eee at det skal sitte Dyveke skal sitte der og vere kongen sin kjæraste.


det er jo ikkje noko særleg det vil ho ikkje.


og Sigbrit vil i alle fall ikkje det Dyvekes mor ikkje sant så Valkendorf klarar jo å legge seg skikkeleg ut med denne mektige Sigbrit.


det er jo ein heilt heilt fantastisk historie altså.


men men det er jo òg på ein måte ja det er jo òg det er jo ikkje berre den herne historia her.


det er jo òg det at Valkendorf er jo kanskje ikkje den mannen Christian den andre trur han er.


han trur jo her han har jo satt inn sin mann.


han har trossa dei norske %eee det norske dei norske teolo£ eller kyrkjelege og satt inn sin mann.


og då håper han at han skal få gjennomført sitt ikkje sant og noko av det han vil han vil ha inntekt med ressursane frå for eksempel %eee frå fiskeria.


kor skummelt var det å bli uvennar med Christian den andre?


%heh det gjekk jo ikkje så godt då i dette tilfellet.


nei sant for dette her er jo då %eee for Valkendorf har formelt sett erkebispetittelen til sin død i femtentjueto %overlapping har han vore i Roma som han har stukke av til.


men han blir då uvennar med Christian den andre etter at Christian den andre har satt i gong det stockholmske blodbad for å slå ned oppstanden i Sverige så Christian den andre er jo ein heilt vill figur her.


og òg ein fyr som då ifølge Valkendorf viss du hadde spurt han og han hadde sete her så ville han sagt at han utnemna heilt ukristelege biskopar sånn som biskopen av Oslo som han då hadde utpekt som som Valkendorf meinte var eit utyske enkelt og greitt.


men men i i forlengelsen\forlenginga av det for at me snakka altså om ei bok bestilt av ein dansk adelsmann som er biskop erkebiskop i Nidaros med ein norsk liturgi %eee ein biskop som må stikke av frå Christian den andre %eee etterfølgt av ein annan biskop som må stikke av.


det var faktisk faren hans som var med på på å drepa futen.


dei dreiv mye\mykje med futedrap på den tida òg.


%eee det eg trudde ofte at det var ein slags vits at man\ein dreiv og drepte\drap futen i Setesdal men det gjorde dei altså årleg.


%eee å vere dansk fut i dalane i Noreg var ein skummel jobb %eee akkurat på på begynnelsen\byrjinga av femtenhundretalet og slutten av fjortenhundretalet.


men i alle fall desse to er kyrkjefyrstar %eee men dei er jo òg %eee politiske leiarar for den siste norske organisasjonen.


dei sit jo der og dei og og Valkendorf prøver jo òg å komme seg til København for å snakke saken for riksrådet der men det er jo då det er jo då det skjer han kommer\kjem seg jo aldri der.


men bøkene dei trykker og då vil eg %unint trekke Espen inn for at desse bøkene som då dei norske erkebiskopane trykker og som på mange måtar er dette erkebiskopsetet i Nidaros er jo då norsk i motsetning til kongen i København og eit riksråd som ikkje verkar.


dei er jo på latin og du Espen er så vidt eg veit den einaste reine eksperten me har på norrøn latin.


%eee eg kjenner ingen andre i_hvert_fall\iallfall.


%eee då vil eg først spørje deg altså f£ d£ det enkle spørsmålet fyrst.


%eee altså Missale gir altså alle tekster for %eee messene i kirkeåret først og så ja det begynner med en kalender over alle %eee det er helgendager men også helligdager som faller på faste datoer.


og så er det dette herre som er %eee %foreign altså som er da for kirkeåret.


og så er det messens fellesdel kanon og så er det så kommer det som heter %eee %foreign eller %foreign altså det er helgenåret og det det går jo da kronologisk også.


ja %heh du jeg fikk ikke med hele innholdet men jeg vet ikke om det interesserer men.


nei de har også en fellesdel som heter %foreign altså fellesdelen for helgener altså da da kan man har man nye helgener og så ka£ er det så brukte de gjerne ja %eee så kunne man gå til kommunene for å finne tekster.


men det det er av typen for biskoper som var martyrer og biskoper som ikke var martyrer og så videre altså i forskjellige kategorier.


det det er jo kategoriar me brukar sjeldan i daglegtalen i dag, martyrbiskop, ikkje martyrbiskop, halvmartyr, kan komma til å bli martyrbiskop.


det er liten tilvekst på martyrfronten %overlapping.


men men men men %eee fordi at dette er altså det som du seier missalen i kyrkja som gjer oversikta breviariet som er meir utdjupande og og og fragmentert og gir meir og og %unint men.


%eee du som du sa du fekk ikkje med deg alt men du kan jo lesa dette %eee rett og slett.


og der er det jo to så vidt eg skjøn£ altså tre bøygar ein må komma over.


nummer éin du må kunne lesa gotiske bokstavar.


det er det jo òg mogleg å læra seg sjølv om dei færraste eg kjenner kan det.


%eee os£ men så nummer tre og det er der eg er veldig nysgjerrig for det at det sk£ held visstnok ikkje å lesa latin.


du må kunna lesa norrøn latin, og då er spørsmålet mitt kva er norrøn latin?


ja det er vel altså det er jo slik at egentlig jeg synes at latinen i Norge er e£ altså latinen i Missale og breviariet er internasjonal.


og %eee d£ den har jo gamle røtter og altså %eee opprinnelsen ligger i noe som heter sakramentarier som var en oppsto i senantikken.


altså over de karolingiske sakramentariene da altså fra Karl den stores tid så var det de ble utvidet til missaler %eee altså man ja altså da ble b£ bønnene mange det kom inn sangtekster og ja.


det blir en mye større bok rett og slett.


og %eee det er da Missale som %eee kanskje har vært den vanligste bok i Norge altså i hvert fall så er det flest missaler som er dokumentert fysisk i dag.


men så seier du at %unint skal eg berre dette dette er eit viktig spørsmål, dette må eg finne ut av.


du seier at sp£ %eee latinen i desse er internasjonal men står det i motsetning til la£ annan latin som du les frå i %eee perioden før i norrøne tekstar eller på latin?


ja altså det man kan si at de gammelnorske latintekstene altså det begynner jo med Historia Norvegia Norges historie på midten av ellevehundretallet %eee den er faktisk altså i bunn og grunn så følger den klassisk grammatikk med visse sånne avvik.


vi så også når det gjelder ortografi så avviker det jo fra standard klassisk latin men men da nå det er ganske rett opp og ned.


altså %eee der vel det som vi ofte forbinder med ting i middel altså språklige trekk i middelalderlatinen kommer gjerne med skolastikken på slutten av ellevehundretall og tidlig tolvhundretall.


%eee og det vi har jo altså de tre store avf£ det er fire store litteraturverk.


den første er Historia Norvegia og den og %eee som er Norges historie og så er det Theodoricus monachus' historie om det eldste norske kongene fra cirka elleveåtti.


og den har dedisert til erkebiskop Øystein som jo er den altså viktige tidlige erkebiskop i Norge %eee.


og og så er det da Passio Olavi som er knytta til selve erkebispesetet og som er helt som er samtidig, og der har jo erkebiskopen selv skrevet %eee en del av teksten.


og det og så er det da en tekst som kanskje har blitt til i Tønsberg.


det er om danenes ferd til Jerusalem som %eee ble til cirka år tolv hundre i Tønsberg og.


%eee det det er en underlig form for latin.


det er %eee d£ no£ no£ veldig sånn senantikk %eee gan£ veldig maniert og %eee veldig ordrik og ganske ullen i formuleringene syns jeg sånn %heh.


men men men ein rar ting rar sånn språkting med med dette her og og det blir jo litt borte i alle sidene men dette er også eller sånn.


nei det er breviariet det som også er den første trykte teksten på norsk.


sant fordi at det er éin side som er på norsk og kva slags %overlapping?


men kvifor er lista for det er altså sånn dette som me skjønner latin og eg prøver å få ut av han forskjellen på norsk norrøn latin og klassisk latin.


eg føler ikkje at eg har fått heilt svar ennå.


%emm v£ jammen det kan jeg da må jeg få lov å %heh jeg kan godt snakke litt om det men %heh %unint det var ikke det jeg trodde vi skulle snakke om i dag men.


altså %eee altså det med norsk latin %eee altså det s£ da vil jeg særlig gå til dokumentmaterialet altså.


for der %eee altså det er jo altså man ha£ det jeg har notert er jo at man har en veldig fasttømret terminologi altså for %eee de gammelnorske begrepene som for eksempel %foreign og %foreign og så videre som man støter på i sagalitteraturen og i gammelnorske dokumenter.


altså så det %eee d£ d£ det er et veldig fast terminologisk system på latin.


nettopp og då er spørsmålet mitt til Bente og deg men Bente fyrst altså kvifor er det då fordi at midt oppi all denne latinen så er det to sider på norsk og det er fastedagane.


%eee jeg kan si noe mer om det fordi prekenen var på gammelnorsk og den er ikke med i Missale.


det fekk dei over heile verda på sitt eige språk %eee men kvifor er dei der jækla fastedagane skrive på norsk?


%heh ja %heh dei er jo dei er jo tatt med frå det er jo eit innlegg som er tatt vel frå er det Jon Raudes biskop Jon Raude på tolvhundretalet.


så dei har tatt dette inn veit ikkje som ein slags sånn derne kortversjon eller då seier eg nå sit eg å tenker litt.


%eee men det er tatt inn som eit sånt innlegg som ein sånn kortversjon eit sånn ja tenker eg.


men det men det språket i den norsken der.


beklagar altså det var ikkje varsla at vi skulle snakke om desse her tinga men men det er faktisk berre det vi skal snakke om %eee.


ja for det er vel litt sånn diskutert kva det eigentleg er for noko for det er litt sånn merkeleg for nokon snakkar om at det er liksom litt sånn svenskaktig.


%eee nå er det kanskje nokon norrønfilologar som veit meir om det.


%eee Ivar Berg som har skrevet om det han mener vel egentlig at det er gan£ det er ganske standard norrønt fra annen halvdel av tolvhundretallet, altså det er egentlig en mye eldre språkform enn %eee.


%eee som bekreftar teorien om avskrift men altså dei har henta inn fastedagane frå ein tekst som på dette tidspunktet er tre hundre år gammal, så du har då ein relativt moderne latin ifølge Espen i desse bøkene, mens du har ein anakron£ anakronistisk norrøn i den norske men det er trykt og det gjer at det er det fyrste trykte.


men me må anta for det d£ dette er jo eit tidspunkt kor norrønt er i ferd med å døy som språk altså som talespråk det er norrønt er blitt latin i betydning at det er eit skriftspråk man\ein bruker i jussen i Noreg men men som ein i færre og færre skjønner noko av %eee på det tidspunktet her.


og den men he£ den teksten som er oppført som den fyrste trykte norske tekst er ifølge det som Espen seier nå faktisk allereie tre hundre år gammal og ute av bruk når han trykkast.


ja sant for dette her er jo det herre bildet her er jo %eee er jo nettopp eit bilde på situasjonen med den her rare blandinga og overraskande blandinga av kva som er nytt og kva som er gammalt i desse tekstane.


for det at den som då det språket som er berar av det nye her er latinen og mens det norske er heilt arkaisk.


eg skal prøve å peika berre fortsett du skal eg peika etterpå.


sant og men det kommer\kjem jo til syne på bildet her også sant at missalen Missale har vore opna så ettertrykkeleg at fortida skinnar igjennom.


nå skal me snart få komma inn i boka òg men før me går inn i boka så skal eg berre tenkte eg at me skulle ta det.


viss dokker ser her det er altså ryggen og me er nå i ei tid kor ei bok ikkje er ei bok sånn som me kjenner den då.


det er ei trykt bok men dei har berre trykt sidene.


bøker blir bundne blir levert utan bind og så bindast dei inn på staden eller eit bokbinderi.


i byane fanst det bokbinderi og her er då innbindingar og der ser me viss me ser nøye etter at innbindinga her har sin eigen tekst.


jo nå har %eee konserveringen og vært så vennlig å åpne opp så jeg kunne se hva det var.


og det er %eee altså det er %eee et pergamentfragment som er hentet fra en messebok fra ellevehundretallet og åpenbart fra Tyskland, altså det er tysk musikknotasjon og ja %overlapping ja.


så det er altså sånn at %overlapping det dei har gjort er at dei har %eee bunde inn boka med ein gammal bok.


er det den dei ikkje hadde bruk for lenger?


ja da e£ v£ da hadde man fått en ny fin trykt en og da kunne man kvitte sammen med den gamle og %eee men den gamle har nok vært i bruk.


altså hvis innbindingen skjedde i Nidaros så har den nok vært i bruk altså %eee fordi dette er en bok eller et fragment av en bok av høy kvalitet og i stort format altså en type bok man ville finne i et senter.


og %eee så %eee helt bak i permen og der er d£ syns det så lite og der er det også noen mindre lapper fra en bok som må være fra åttehundre- eller nihundretallet faktisk så ja men om ja.


er det berre eg som blir lei meg for det at dei øydela den %overlapping vondt inni meg.


jo men det er jo sånn som som psykologane har jo då i alt dei som dei har jo berre kassert dei gamle B_D_S_M-manualane\BDSM-manualane for diagnostisering av psykopatar for dei får ein ny så dette her er eigentleg berre %overlapping lenge før.


%heh kva er det som føregår i hovudet hans %eee?


men men sant kan vi ikkje sant f£ %eee Bente du er jo då ekspert på det visuelle her sant og og sant det er noko med med det der litt sånn overraskande at her har man\ein og det er jo eit interessant spørsmål i seg sjølv %eee.


kvifor er det så viktig å gjere alle gudstenester like?


og når det er så viktig og det må man\ein jo tru då har med med liksom forholdet til gud og gjere at du i det heile tatt skal ha ein kyrkje så må det vere ein institusjon og det må vere eit einsarta forhold til gud kanskje og det du får då er éin manns våpenskjold bang på tittelsida og han dukkar jo opp igjen og igjen i desse bøkene.


kva er det han driv med altså kvifor %overlapping så opptatt Valkendorf av å komme til syne i desse bøkene?


han %emm han og %eee Øystein Ekroll har jo vist hvordan\korleis han synleggjer seg sjølv i oktogonen i Nidarosdomen der han har ordna %overlapping så setter han på ein måte seglet sitt for å vise at her har han vore.


men eg eg trur han gjer det jo kanskje av %eee personlege ting men eg trur òg han snakkar han vil konsolidere erkebispedømmet sitt Nidaros og liksom å vise litt musklar på ein måte eller va£ tydeleggjere at dette her er kva det er for noko.


og det gjer han jo med eit sånt %eee eit sånt våpenskjold så dette er jo nesten ein slags logo ikkje sant.


du seier set merket ditt der og gjer det kjent og alle kan sjå det så det er veldig sånn konsoliderande tenker eg å bruke det.


altså det er ikkje hovmodig då å gjere det?


jo man\ein kan jo seie det òg ikkje sant det %heh.


det er det ja og og ja du tenker at det er ein dødssynd å sette det %eee ja kanskje det.


men eg tenker òg sånn parallelt viss ein vil gå litt fram i tid så ser vi jo reformasjonsbiblane hvordan\korleis då kongane s£ smeller opp portrettet sitt våpenskjoldet sitt og lis£ og det.


så det er ikkje dei følger godt etter etterpå så han er jo ikkje aleine om å gjere den herne synleggjeringa og på alterskap eller kyrkjeinventar så ser ein det jo overalt.


så det var ganske utbreitt så viss det var dødssynd så var det jo mange som lå dårleg an tenker eg %heh så %unint.


og så så er det òg det %eee Erling eg veit ikkje om dette stemmer men dette er det er jo det dette er dei fyrste bøkene som trykkast for Noreg i det heile tatt altså dette dette er rett og slett den fysiske starten på den trykte bokhistoria.


og viss du ser bokhistoria før det altså manuskripta eller det det som dei oppfattar som bøker så var jo alle dei of£ signerte i betydning at binde %eee innbindinga ville signalisere kven som eigde det kven si bok det var %eee kva bibliotek det tilhøyrde kven altså rang orden og så vidare.


me ser det i atlasa dine nedi kartsenteret at dei kom i ein form kor kor kongen bind det inn sjølv og signaliserer dette rundt det.


så dei har jo ingen veldig har jo ikkje e£ veldig mange generasjonars erfaring med trykkpressa og at dette er masseproduksjon så det at man\ein set seglet sitt på boka er jo eigentleg det man\ein alltid har gjort.


forskjellen at det kommer\kjem jækla mange eksemplar av denne boka her %eee sånn at det er ikkje eitt og eitt.


ja ikkje sant det blir veldig %overlapping.


og berre for å ta over til det for det det må me få klarlagt %eee.


kva veit me om opplaget på desse bøkene?


ja ja det vi har jo %eee vi veit det vi veit om det er på ein måte sånn estimat for ein har jo ikkje noko kontraktar og kor mange det er så dei har regnt ut %eee kor mange dette skulle jo vere kj£ i alle kyrkjene i erkebispedømmet.


og viss og det var ganske stort viss vi regner med liksom fastlands-Noreg også inkluderer Bohuslen og Herjedalen og så har vi Island som må leggast til og Ferøyene så blir dette her sånn cirka femten hundre kyrkjer.


og så må vi tenkte at %eee om breviariet i nokon kyrkjer var det jo meir enn éin prest så der trengte dei kanskje fleir så då kan ein liksom kanskje tenke attenhundre og dette er jo veldig store tal veldig veldig store tal.


men samtidig så %eee så er det jo òg ein %qqq den boka som ikkje blir trykt er ein pasjonale til meir privat bruk %eee den har vi ein kontrakt på.


det er det vi har og då bestiller dei tolv hundre eksemplar.


sant så her er der òg store tal og det er jo Valkendorf som bestiller dette i femtentjue.


så dette må så dette må kyrkjene bestille og betale sjølv.


ja dei betaler dei eller nei dei betaler eller prestane må jo på ein måte kjøpe det og dei lokkar jo med avlat ja %heh.


ja sant for det er jo noko heilt anna enn å få Dagbladet med når du kjøper bok i butikken sant at du får førti dagars avlat.


du får lis£ ja du får ikkje eit sånt nett du får avlat %overlapping.


men me£ men det betyr at me trur at det er minimum tolv hundre mest sannsynleg femten og atten hundre %overlapping.


%eee men så er det ein akkurat det dokker seier nå gjer at det kanskje skurrar litt for viss det er erkebiskopen som bestiller det inn og og så skal han selja det ut til kvart enkelt kjer£ kyrkje eller prest så, så veit vel han som alle andre at det er ikkje sikkert alle har råd eller kommer\kjem til å gjere det.


og kommer\kjem st£ altså ein kvar forleggar vil jo då vurdera kor mye\mykje lager du er villig til å sitta inne med for det %eee kor mye\mykje du tar inn.


men men kva kva vil du tru Espen kor kor mange?


altså det er jo litt problematisk for vi vet jo ikke riktig altså estima£ altså Jan Brendalsmo gjorde et estimat på trettenhundreogfemti kirker i middelalderens Norge altså eller det er i og for seg sånne som er dokumenterte.


og så er det andre forskere som mener at det er og det mener også han fordi det blir stadig oppdaget eller dokumentert flere kirker så vi vet ikke riktig.


det dristigste anslaget er to og et halvt tusen.


så ein plass me befinner_oss\er altså ein plass mellom minimum tolv hundre antageligvis\antakeleg femten hundre og to og eit halvt tusen.


men det eg tenkte eg skulle seie om dette berre for å sette dette litt i perspektiv %eee.


viss du er norsk forleggar i dag av dei store Cappelen Damm, Gyldendal, Aschehoug %eee skal gi ut ein skjønnlitterær roman eller ein sakprosabok av middels størrelse så vil du trykka to tusen eksemplar.


det er eit stort opplag %eee to tusen er eit opplag på ei bok du veit kommer\kjem til å selja %eee i Noreg med fem millionar innbyggarar i tjuenitten.


%eee minimumsopplaget ditt vil ligga på rundt tusen %eee tolv hundre for å dekka innkjøpsordninga viss du veit at du fell under den på skjønnlitteratur.


viss du er på sakprosa og ikkje trur du fell inn under den så er opplaget ennå mindre.


%eee mange nei ikkje mange fleirtalet av bu£ bøker som gis ut i Noreg i dag seljer langt mindre enn tusen eksemplar store fleirtal av utgivelser\utgivingar seljer langt mindre enn tusen eksemplar.


og altså for fem hundre år sidan så kom det eit opplag som i dag ville gjort at du var innom på bestseljarlistene til Tronsmo eller eller Dagbladet eller V_G\VG.


på ein anna side altså ein bok som i dag vil kunne lokke med førti dagars avlat ville nok oss selje ganske mye\mykje.


det er insitamentet til å skaffe seg den boka det er veldig sterkt.


ja men skal me s£ nå skal me begynna å gå inn nå har me har ikkje opna boka ennå skal me begynna å gå inn?


%overlapping vi ikkje sjå på eit bilde til av Erik Valkendorf eller sjå på den visuelle profilen i %eee i denne boka?


ja for dette bildet er jo som kommer\kjem etterpå tittelbladet når du opnar boka og så er det på den sida så det ligg liksom rygg i rygg med tittelbladet og det er jo %eee s£ vi som vi ser liksom mest iaugefallande det er jo den Olav som sit heilt øvst.


og han har ein øks og han har ein globe i handa og han sit med krone.


han er ein kongehelgen og glorien er ein stol og så står det jo at han er Olav Noregs konge.


%eee også det s£ pussige er jo med dette bildet det er jo denne herne skapningen som ligg under føtene hans.


firfisle ja med %heh ja det er det det ser ut som og det det er det det ser ut som.


eller ein %eee nokon nokon har sagt at det ser ut som ein krokodille.


dette er jo sånt som er morosamt å spørje når ein reiser rundt då %heh.


%eee men %eee så då er det jo forskjellege teoriar på kva dette her er for noko og det er jo og det kan vi jo tenke at vi veit jo ikkje noko om det men dette her som eg seier nå det baserer seg på le£ legender som var utbreidd i tida som mange kunne i alle fall kanskje prestane som visste va£.


så s£ når dei såg dette her så tenkte dei at vi kunne tenke ja kanskje det er på ein måte %mmm Olav før han blei kristen då ikkje sant den heidenske utgåva.


men så er det andre liksom litt meir morosame variantar då som knyter det til Olav sin kappseglas med broren Harald og Harald var %eee hedensk.


og han og då er jo denne herne firfisla eller salamanderen eller kva ein skal kalle det dette er då den heidenske Harald.


og det er etter at dei har kappseglt og då har %eee det er jo på ein søndag så Olav går jo selvfølgelig\sjølvsagt til messe, mens Harald han derne han tjuvstartar og begynner med ein gong å segle oppover.


men Olav har jo gud på sin side og det er jo veldig viktig å ha gud på sin side så då utrustar han gud Olav med evna til å og segle over land så han då segler liksom rett opp frå Danmark over fjella.


og det jo er jo eit av segna er jo då at han då blir Ny-Hellesund laga for då segler jo båten berre gjennom alt fjell og der er mange stader som dei har seglt opp på denne turen og han kommer\kjem jo tre dagar før broren og han vinnar Noregs krone.


altså på på vegne av ha %eee av Harald viss dette er Harald Hardråde så vil eg protestera hardnakka på at dette er rein historieforfalsking.


berre bløff hans han var aldri noko firfisle og.


%heh han ville aldri blitt det heller men ein annan ein annan variant og den er jo òg fantastisk den er frå Legenda Aurea den tyske trykte eller hanseatiske versjonen.


%eee det er at %eee at det er òg denne same Harald ikkje sant det er han som er skurken her men denne gongen er han ikkje ein drage.


eller han %eee han då tar Olav til fange og han korsfester han sånn og der er til og med bilde i Andenes kyrkje av Olav som heng på korset som Kristus så dette har liksom festa seg.


mange tenkte det men det vi er ikkje ferdig ennå.


han blir tatt ned og kasta på eit bål ikkje sant for han skal brenne og så %eee så ligg han jo der men han kommer\kjem ut igjen men saman med han så kommer\kjem der ein drage så då %heh som då drep Harald og alle dei andre.


så dette er då den gode draken og viss ein ser på denne draken så ser han jo kanskje litt snill ut då %heh.


altså he£ her vil eg berre seie at dette dette er heilt ukjent for meg.


%eee flott det i lenge etter at desse kongane var døde så dreiv dei på fant på ting var %overlapping det er jo ein katolsk altså heilt openbart ein sånn sk£ katolsk helgenmytologi som ein byggar opp rundt som jo er stikk i strid med det som står i Snorre og islandssagaene.


men det er sånn %heh det er sånn livet er sant.


ja sant der har vi Olav og der har vi draken.


der er Valkendorf så han er mellom nivået av konge og drage så er det Valkendorf.


og så ser vi rett under der så på dei tre små bilda så ser vi Kristus.


så Valkendorf har jo plassert seg sjølv fantastisk godt.


jo men sa men det men det f£ fasinerer meg djupt det der med med desse bøkenes underlege turneringar og forholdet mellom det som er gammalt og det som er nytt.


sant at man\ein plasserer seg sjølv kanskje då hvis desse herre legendene som du fortel om har noka føringar frå dette bildet som då sikkert er sannsynleg sidan du fortel oss det %eee.


sant så så kombinerer det eit slags historisk materiale med eit evig religiøst materiale og eit heilt sånn personleg nåtidnivå midt i.


så s£ det derre altså så hvilket\kva tidsnivå er det eigentleg religionen utspeler seg igjen?


men la la oss gå vidare til akkurat dokker stiller spørsmål om tidsnivået her %eee altså kor me er hen fordi at me %eee altså bok %eee bokverk handlar jo om ulike ting.


det eine er sånn at dei har trykt boka altså metoden dei gjer det på som gjer %unint masseproduksjon %eee og så er det utsjåande det visuelle som me ser her.


og så og så er det tekstens innhald og me må jo anta ville eg tenkt reint sånn logisk at når du då lagar dette gigantprosjektet og dette skjer jo det var derfor eg nemner reformasjonen i innleiinga òg.


altså dette skjer jo berre tiår før boktrykkarkunsten riv den katolske kyrkja av %eee makta i Noreg d£ kongeriket Danmark-Noreg og delar av Nord-Europa ikkje sant og kor kor les bibelen sjølv les teksten sjølv trykkar flygeblad i store mengder mogleggjer protestantismen reformasjonen.


%eee og her er det då %eee den katolske kyrkja som masseproduserer ein liturgi.


%eee og då og det bringar meg til innhaldet altså man\ein vil jo tenke at man\ein nå då standardiserer ein liturgi at man\ein bruker dette på ein eller annan måte sånn at sånn skal kyrkja vere sånn gjer me det tar grep på ein eller annan måte.


og og då er spørsmålet innhaldet i teksten Espen altså koss\korleis står liturgien i Missale og breviariet i forhold til den som var før?


%eee ja altså grunnleggende for liturgien i Nidaros var den store Nidaros-ordoen fra tidlig tolvhundretall og den %eee holdt på å si den den gir retningslinjer for både Missale og breviariet.


og %eee men det æ£ det gir jo ikke hele tekster det det det er jo det gir jo begynnelsesordene så man visste hvilke tekster som gikk inn rett og slett så du du da får man både %eee messens og tidebønnenes liturgi.


%eee altså ordo ja retningslinje egentlig den det er jo en veldig stor og omfattende bok i den trykte utgaven.


og %eee det er klart at det altså disse to bøkene %eee er er ikke nøyaktig følger ikke ordoen nøyaktig hele veien altså da det er det er gått tre hundre år så man har har nok hatt en viss utvikling.


og den er vel ikke sånn skikkelig undersøkt i detalj altså det %eee.


å d£ og %eee det er jo også tekster i Missale som ikke fins i ordoen for eksempel om %eee en legende om tornekronen fra som er norsk fra t£ tolv syttitallet som jo kom etter ordoen er jo da.


men det det er vel mer en jeg vil sf£ det må være en mer altså videreutvikling altså det er ikke noe.


men men i£ men men i£ men du seier at sidan denne ordoen eksisterer så er liturgien allereie standardisert så det er ikkje den fyrste standardiseringa av norsk liturgi.


det er berre ein modernisering av det som allereie har vore.


ja men det er det er andre aspekter i dette for majoriteten av de messedok£ bøker som er dokumentert i Norge altså da er da gjerne %eee i form av løse fragmenter i Riksarkivet.


og %eee det d£ der er s£ sikkert et par hundre missaler eller kanskje vel så det altså %eee det vil ta litt tid og jeg tror jeg kom til hundre og syvogseksti\sekstisyv en gang men nå tror jeg det er identifisert flere og majoriteten av dem havner på ellevehundretallet.


men så har man jo også noen ut på tolvhundretallet så finnes det %eee missalefragmenter som følger ordo altså allerede veldig tidlig.


så og det fins en del bøker fra Oslo og Bergen bispedømmer som Lilli Gjerløw publiserte om da som var rett og slett tidlige messebøker altså også paleografisk skrevet i Norge.


%eee ellers så er det jo veldig mange andre lag altså det er jo noe det er jo ting fra tusentallet altså ja.


det betyr at me har ein liturgi som eksisterer.


den er her det i i missalen er det justeringar men det er trykkarkunsten og det å spreie han %eee og den effektiviseringa som ligg i det at dei blir like.


%eee for det at t£ altså til forskjell frå at du kan det viss eg forstår deg riktig Espen så kan det godt ha funnest eller mest sannsynleg ha funnest tolv til femten hundre missalar i norske kyrkjer før missalen kom for alle har hatt ein messebok men dei har ikkje vore identiske.


sjølv om liturgien er nokolunde lik så er det manuskript, handskrifter variasjonar, aldersforskjellar og så vidare.


og innleiinga seier at det står så dårleg til og vi har ingen bøker og dei er som gamle og elendige og utdaterte alle saman men det.


det er %eee retorisk altså %eee altså nå regner man vel kanskje med at altså vi vet jo ikke riktig hvor mange bøker hver kirke har hatt.


men %eee altså forske %eee forskrifter fra England for slutten av tolvhundretallet og Norge var veldig ofte likt på England de regnet med en kanskje en åtte ti bøker og noen hadde mer og andre færre.


også kan man jo se på de islandske måldagene altså inventarlistene fra tidlig trettenhundretall og da ender man jo gjerne opp.


men jeg skrev vel en gang i bok som het Latin Manuscripts of Medieval Norway at jeg regnet vel med at kirkene i hvert fall eide en fjorten femten tusen bøker.


altså håndskrevne ikke %eee da da regnet jeg ikke med trykkene altså det altså det altså det det %eee det er et forslag med visse reservasjoner men %eee.


så så det finst bøker i store mengder men dette er openbert ein standardisering og ein tiandedel av viss Espen har rett då mellom ein tiandedel og ein åttandedel av den samla bokmengda som fanst før dette tidspunktet i eitt trykk og det er berre ei av dei.


og så kan du dobla det og seie at ja men til saman så er me opp på tjuefem %eee prosent cirka av det som har funnest bøker før i dette trykket som Valkendorf gjer.


men så sa du noko Bente som du må forklara for du sa at missale-boka var i bruk til om lag femtensytti og då kjenner eg at %eee då då då bv£ gjer eg sånn igjen fordi at eg har lært at mellom femtennitten og femtensytti har det vore reformasjon.


og og då har dei skifta både språk og trosbekjennelse\truvedkjenning og veldig mye\mykje anna så korleis kan dei ha den same messeboka?


dei dei brukte den det er jo f£ det er jo på ein måte ikkje alltid eit sånt reint brott med reformasjonen.


reformasjonen var jo mye\mykje ein politisk hendelse\hending og ein administrativ hendelse\hending eller eit nokon seier jo til og med at det var eit slags kupp då at Danmark på ein måte tok Noreg og overfalle Noreg for å få ut ressursar.


men %eee så det var ein slags kontinuitet og dei og i messene prestane var jo der ikkje sant det var jo dei same gamle prestane.


dei ble jo omskolert til ein viss grad òg etter kvart, men dei brukte jo dei bøkene dei alltid hadde brukt.


og alterskapa hang i dei fleste kyrkjene og mye\mykje av praksisen var jo den same så det var på ein måte ikkje nå er det reformasjon altså på m£ var alt annleis og alt var nytt så det var praktisk.


det var det var %eee altså det du seier at %eee reformasjonen sånn som me har lært om han er eigentleg ein politisk hendelse\hending og religiøst sett så fortset dei i stor grad som før.


dei kan ha messe på latin fortsatt\framleis, dei les frå dei same og så vidare.


men kva tid kvifor går han då ut av bruk i femtensytti %overlapping?


%eee messer på latin ble feiret i Norge i hvert fall til sekstenniognitti\sekstennittini faktisk.


altså du kan si før prekenen og det det det altså det sekstennullfire så ble det innført en ordning at man kunne ha.


altså nå vet vi jo ikke %eee altså jeg jeg jeg vet jo ikke riktig hvilke bøker de brukte men men altså det var mye mer latin lenger altså det er ikke slik at så kom reformasjonen og så vips så var %eee.


men var det ikkje periodar her kor det var forbydt å bruka latin altså offisielt sett?


så mytologien om abrakadabra og så vidare det er berre t£ er mytologi det er tull.


%eee Helge Fæhn skriver at man det var i hvert fall til sekstenåttitallet og helst til sekstenniognitti\sekstennittini.


autorisert bruk av latin i norske kyrkjer i messe.


og k£ kan då teoretisk sett missalen ha vore i bruk i Setesdalen fortsatt\framleis i i fram til då?


%eee ja t£ teoretisk i hvert fall så altså det ble jo liggende i kirkene og.


altså i rø£ i Røldal var dei katolikkar til godt ut på attenhundretalet.


%eee Setesdal er litt meir kommunikasjon.


om s£ Setesdal så seier dei at dei blei ikkje kristne før dei fekk telefon.


men men sant det som men men ein ting er jo då at man\ein kan strekke kontinuiteten i dette fram til langt utpå sekstenhundretalet og slutten av sekstenhundretalet.


men men noko av det slåande her er jo også at liksom bruken av trykkarkunst normeringa av truslivet ma£ og sånn derre stadfestelsen\stadfestinga av makta som ligg i boka %eee trekk jo også det som for oss vil likne på reformasjonstrekk lenger tilbake i tid også sant med den der insisteringa på at det her %unint nå blir det ordning.


er dette herre ein %eee er dette ein altså i hvilken\kva grad er dette ein ein bestrebelse\røyning på å reformere liturgien og kor spesiell er den norske liturgien i ein vidare europeisk samanheng?


altså det man kan si er at det det er vel aller mest er det sånn jeg oppfatter det da så er det et forsøk mer på å standardisere liturgien.


altså %eee det er klart at %eee %eee altså trykkeren skriver forordet til Missale.


han har jo rett i altså han har rett i det at det er veldig mange gamle bøker.


at det er så få bøker er kanskje ikke riktig og %eee det er kanskje en veldig hovedvekten på ellevehundretallet i det norske materialet som kan ha vært %eee.


nå vet nå tviler jeg på at Valkendorf eller Olav Engelbrektsson kunne datere manuskripter til ellevehundretallet.


de ville bare anta at de var veldig gamle.


så %eee altså paleografi er jo en mer altså er en nyere vitenskap sånn sett så.


men m£ m£ men men altså Erling spør om det er norsk liturgi i %eee i %unint som er annleis enn la oss seie ein svensk dansk nederlandsk fransk %eee tysk.


altså det det mest innlysende er jo for eksempel at %heh da det er jo da en veldig altså det er jo en sterk vekt selvsagt på norske helgener i Sanktorale %eee men det men det er også andre ting i Nidaros for eksempel Swithun %unint i tillegg til breviariet.


der er det jo tekst som er eldre enn tusenogseksogseksti\tusenogsekstiseks altså før normannernes erobring av England som ikke %eee vil som ha£ ikke dukker opp noe annet sted nesten etter tusenogseksogseksti\tusenogsekstiseks.


så den så det er du finn s£ som historikar då og ikkje teolog så kan man\ein gå inn å spora ting i kva for ein helgen vel dei kva for ein tekst vel dei kva for ein salme vel dei og seie at ja dette er den same som i Winchester altså for eksempel med Sankt Swithun.


%eee me må anta at det er ein kontakt med Winchester som gjer at det er Winchester og Nidaros som har dette og så vidare.


så du du kan spora ein teologi eller ein liturgi då som skil seg frå den som man\ein ville funne i %eee i %eee Marseille på same tidspunkt.


og kan man\ein sant viss eg forstod deg eller viss eg forstod dokker rett sant %eee når vi sna£ har snakka om at dette her tidlegare i dag,


%eee så inneheld Missale eit større ein s£ eit større utval av sekvensar altså sånn derre %eee utskiftbare delar av messen enn man\ein kjenner frå nokon annan stad ikkje sant.


ja ja altså %eee det er jo altså sekvenser og det er et %eee liturgisk sangparti %eee som kom foran evangeliet.


og %eee %eee sekvensrepertoaret i Nidaros er veldig stort altså det i i Missale så er det bare toogførti\førtito sekvenser men i Nidaros-ordoen tror jeg hadde var det hundre og atten altså.


og kva betyr det betyr det %overlapping betyr det ein ein liturgi som føyer seg tettare inn mot dagleglivet altså er det ein eit trusliv som vil vere %eee tilpassa fleire situasjonar enn vanleg?


du det tør jeg ikke si %heh rett og slett.


altså det man kan si er jo at %eee det var ikke be£ bibelske %eee liturgiske men ikke-bibelske tekster i sekvensene da så.


men %eee om det har så mye med dagliglivet å gjøre det tør jeg ikke si rett og slett ja så e£.


%eee men men det som er bemerkelsesverdig i Nidaros er jo er det høye antallet rett og slett og det har fått internasjonalt oppmerksomhet for det kom en bok for en ti femten år siden av en gruppe internasjonale forskere om Nidarossekvensene og da er tydeligvis et unikt og stort material og da.


men de prøver jo da å spore retten også til forskjellige deler av Europa hvor sånn musikalsk og ja tekstmessig.


før me går går vidare e£ det er to ting.


Erling du som har peikaren nå kan du bla litt sånn at me får sjå litt inni boka òg.


me har ennå berre komt\komme til %eee til initialene der ja.


%eee %eee Bente eg vil litt tilbake til sjølve boka.


me har etablert at den er trykt i eit grassat stort opplag.


%eee den er trykt for Noreg det finst to sider på på på norsk eller på norrønt i han.


det me er nå på liturgien og den baserer seg på Nidaro£ Nidarosliturgien så det det er alle desse tinga her, men den er jo ikkje trykt i Noreg.


den er trykt i henholdsvis\høvesvis København og Paris.


det skal ennå gå viss eg ikkje husker heilt feil hundre og femti år nesten før me får ei trykkpresse %eee i Noreg.


%eee på Island fekk dei ein ti tjue år etter at den var oppfunne og me var to hundre år etter.


%eee men sjølve prosessen av å trykka boka altså Erik Valkendorf sit i Trondheim får trykt dette ut.


kan du fortelje litt om det altså kva skjer når når man\ein bestiller ei bok?


bestiller bok ja han %eee han reiser jo ikkje ned sjølv, men han sender ein på ein måte ein ein som skal passe på og då er det jo denne herne Johannes Rev som er sekretæren hans på ein måte og han er i Paris for dette er eit breviarie og det blei jo trykka i Paris.


og han reiser til Paris og studerer og er der vel i to år og passer på eller passer på eg veit ikkje heilt kva han gjer men han er iallfall der og.


ja han overvaker p£ trykkprosessen og han %eee ja han %unint kanskje på med bilde og sånt eg veit ikkje heilt kva han.


er det ein er det ein stor investering for erkebispesetet å gjø£ gå til dette skritt og krut£ trykka?


det er det jo det er jo veldig stor investering.


det viser jo på ein måte kor viktig det er og dei og dei trykker jo hos %eee og Valkendorf har jo veldig gode kontaktar og dei er i kontakt med dei fremste trykkarane i Paris.


og %eee og så f£ sa då henviser\viser dei til gode trykkarar ein som er Johannes Kerbriant og %eee så trykker desse her og dei er liksom gode solide handverkarar som er liksom på høgde med nesten det beste i Paris.


og Paris er jo ein by der dei er veldig gode på å trykke bønnebøker og pasjonaler.


j£ ja av Paul Rev som er broren til denne her Johannes Rev.


så den eine plassen så denne Johannes Rev sit godt i det.


han får trykt den eine boka hos bror sin også får han ha to år i Paris kor han liksom står og ser på trykkpressa og elles drikk vin og har det fint.


og han er òg han kommer\kjem òg i Amsterdam denne herne tredje boka som ikkje blir noko av der sit opptrer jo han òg på denne kontrakten i april femtentjue.


%overlapping han som er regnt som ein skurk?


så er det den ja så det er den tredje broren Mikkel som er som som er sit endå verre i det men.


%unint men han har ein agent ute denne Johannes Rev som er ute og trykker og som trykker hos bror sin i kjø£.


det det her høyrast altså så suspekt ut.


%eee skal me berre seie det at i dag så hadde Riksrevisjonen komt\komme med ein gang.


det hadde ikkje gått %eee og og og i Paris og trykke det.


nå må eg berre spørje dette spørsmålet eg ikkje veit svaret på men veit me korleis bøkene kom frå Paris og København til Noreg?


ja dei reiste jo sannsynlegvis med båt då.


det var jo det den lettaste måten å kanskje la på Seinen ut til kysten med prammar lasteprammar og så gjekk dei med enten koggar som var litt saktegåande eller med raskare båtar kanskje med koggar for det var jo ganske mye\mykje dei skulle frakte.


og då opp til Nidaros for det må ha vore ganske f£ d£ det det g£ det er det er litt last i den koggen viss dei kommer\kjem samtidig.


det er veldig mye\mykje og spørsmålet er jo det er vel uavklart om om dei batt inn dei batt kanskje inn ein del i Paris.


og viss du bind dei inn så blir det jo straks mye\mykje tjukkare og tyngre %eee så det nokon blei antakeleg bunde inn og så kanskje resten blir bunde inn etter kvart, men det det er vel ikkje heilt klart.


sannsynligvis altså vi vet jo at %eee altså breviariet regnes som innbundet i Paris og de innbundne eksemplarene som finnes er nok definitivt bundet inn der.


men %eee d£ det er veldig mang£ det er jo en diskusjon om hvorvidt Missale ble bundet i København eller i Nidaros.


%eee altså problemet er handler om økonomi.


altså det vanlige var at hvis man bandt inn altså %eee på trykkestedet så var det sjeldent hele opplaget.


en annen ting er det at altså %eee Missale har jo vært det antas vanligvis å være innbundet i Nidaros altså p£ problemet med å binde det inn i København og et stort opplag i stort format.


en ting %eee jeg vet ikke om Paul Rev dre£ selv drev med innbinding.


det det vet jeg rett og slett ikke og jeg vet ikke om det er om han så gjorde det om det e£ fortsatt fins originalbindinger av Paul Rev.


men det er et problem i den norske økonomien og det er det at %eee store kanta£ kontantbeløp var krevende, altså det var mye enklere for erkebiskopen å gjøre dette innenfor holdt på å si nærmest sin egen husholdning eller en slags bytte av tjenester i Nidaros altså.


og det er jo funnet bokbinderutstyr ved erkebispegården.


%unint det du seier nå er at rett og slett me er på eit tidspunkt i historia kor du bestiller og lover å kjøpa bok.


den må du betale cash %eee for det må skje i København.


og det å skaffa kontantar til å òg binda inn når du òg har ein bestilling i Paris sjølv om du er erkebiskop i Noregs aller mektigaste organisasjon og verdas historisk sett sterkaste organisasjon på på det tidspunktet,


så kan det rett og slett vere at det %eee då var det betre å få det opp og binda det inn hos deg og betala med korn og kyr og smør og og bytta enn å prøva å oppdriva cash.


ja for då kan ein jo òg tenke at dei som skulle overta bøkene i kyrkjene kanskje ville ta dei og få %overlapping.


kunne gjere det sjølv å gjø£ å gjere det same som me ser på mi£ Missale her nemleg å ta den gamle missalen og seie at %eee nå er me ferdige då kan me sy den fint rundt og så så har me noko å binda inn med.


for Paul Rev kan vel ikkje ha bunde inn med missalen frå %eee som me såg i det eksempelet her i i ryggen.


med altså med a£ viss viss bøkene er innbunde med gamle missaler altså gamle %overlapping kyrkjene så har enten han Paul Rev kjøpt opp eit helsikes masse gamle messebøker eller så er det meir sannsynleg at det har skjedd lokalt på staden då.


%eee altså det v£ det vanlige var faktisk at bøker ble levert i materie %eee men %eee ja.


men kan du bla oss vidare Erling har me meir bilde eller er det %eee?


ja litt ja sant vi har nokon veldig bra bilde her altså.


nesten for at det er akkurat som at det er noko som manglar her oppe i i høgre %overlapping.


ja det manglar jo ein bokstav og det manglar jo ein bokstav i teksten òg for der er viss dere\dokker ser heilt øvst i f£ tekstfeltet under der det står kan du bruke den tingen din?


då skal det eigentleg s£ nei på bokstaven der står der ein E heilt øvst og det skal eigentleg det manglar ein T.