hallo og velkommen hit til Nasjonalbiblioteket.


det er kulturnatt, og det skjer en bråte ting over hele byen, og det gjør det ekstra hyggelig å se at dokker\dere er her.


vi snakker matkultur og det eksotiske åttitallet, da avokado, ris og pasta brått framsto som mer spennende enn kokte poteter.


og mer spennende enn kokte poteter tør jeg også påstå at panelet som skal sause og sylte og sne i den nære, kulinariske fortid er.


den prisbelønte kokk Harald Osa, forfatter og journalist Torgrim Eggen, forfatter og journalist Marta Breen og samtaleleder og bursdagsbarn Monica Helvig.


det var noen som hviska bak her, er vi mer spennende enn fløtegratinerte poteter?


%eee hei og så hyggelig å se at det faktisk sitter folk i salen, det er så deilig å sitte på en scene og se på levende mennesker.


%eee det er jo litt sånn enda at man er litt sånn restriktiv med å bevege seg ut, men jeg er veldig glad for at vi har noen å %eee få litt respons fra her i kveld.


%ttt %eee og velkommen, dette blir jo en sånn %eee litt løssluppen mimrekveld om åttitallsmat, %eee og vi skal snakke litt om hva vi hadde på tallerkenen, også litt om hvorfor.


%eee og det glade åttitallet, det er jo et av mine favoritt-tiår, eller mitt favoritt-tiår, og det brakte oss jo masse ny musikk, nye hårfrisyrer, økt velstand, mer likestilling, økt reiseaktivitet, teknologiske nyvinninger, og store endringer både i matbutikker og på kjøkkenet.


og selv så var jeg både barn og tenåring på åttitallet, %eee og det er nok det tiåret da som har %eee preget meg aller mest som menneske, og så var det tiåret hvor jeg fikk en %eee stor interesse for mat og matlaging.


%eee og ett, jeg har bare lyst å fortelle om ett av de første virkelig store matminnene jeg hadde, og kanskje det aller sterkeste matminnet jeg noen gang har hatt, %eee og det var når jeg var ganske liten og ble invitert på middag hjem til en familie som hadde kommet til Norge som båtflyktninger fra Vietnam.


%eee og jeg husker ikke hva vi spiste, det kan jeg ikke gjenkalle, men jeg husker veldig godt opplevelsen av det mål£ %eee måltidet.


det skjedde veldig store ting i munnen, det eksploderte, og det spredde seg opp til hodet med en eller annen sånn vill følelse, og så ut i resten av kroppen etterpå, og jeg var helt sånn sjokkert over at smak kunne gjøre noe sånt, at det kunne kjennes i hele s£ hele kroppen.


og jeg tror det eu£ øyeblikket forandra meg ganske mye og gjorde at jeg begynte å jakte på gode smaker fra tidlig alder, og det har jeg fortsatt med, og det tror jeg også fa£ panelet her har gjort gjennom tidene, men nå skal vi ikke snakke om meg.


nå skal vi snakke med dere og snakke om dere og om åttitallsmat, %eee og jeg tenkte at vi skulle først starte med en slags tur i tidsmaskinen og ta dere i panelet %eee tilbake til %eee åttitallet, og der dere var da.


%eee du var med på å starte Jans mat og vinhus, og det var Stavangers %eee første gourmetrestaurant og en av Norges første gourmetrestauranter, %eee og for det arbeidet så ble du også kåret til årets kjøkkensjef i nittenåttiseks, også var du på kokkelandslaget.


og lagleder var også en legende, det var Edgar Ludl fra %eee Park hotell i Sandefjord og Ludls Gourmet som det etter hvert ble hetende.


ja %eee eg %eee jobba på slutten av syttitalet i %eee i Frankrike og kom faktisk heim til Noreg igjen etter tre år i utlendigheit i i nittenåtti.


%eee og eg må jo seie det at det var det var eit lite sjokk å komma frå matkal£ matkulturnasjonen Noreg nei Frankrike med %eee fantastiske råvarer alt du kunne tenka deg og så kom eg heim til Stavanger og det var det var litt trist.


og det eg huskar når me skulle diskutera menyen då for det var jo sånn at på alle restaurantar så var der stort sett rekecocktail.


der var peparsteik og det var biffsnadder, og det måtte alle ha på menyen, %eee og vi hadde svær diskusjon om dette her, om me skulle ha det på menyen, %eee og heldigvis så tok me beslutning\avgjerd at det skulle me ikkje ha.


det var ikkje nokon stoltheit rundt dei norske råvarene, det var ikkje noko fokus på det.


det skulle vere på ein måte utanlandsk, vere importerte råvarer, utanlandske namn, og så vidare og så vidare.


ingen fokus på det norske, og det trur eg var litt %eee veldig typisk for heile åttitalet at det var sånn.


jeg så du var gjest på %emm %ttt %eee herregud hva heter det, Ingrid Espelid Hovigs fjernsynskjøkkenet %eee etter at du var blitt kåra til årets kjøkkensjef, og da snakka du litt om det her.


du snakket om at du kom tilbake %eee fra Frankrike, oppdaget en ny verden med råvarer som man ikke fikk tak i her, og en annen kjærlighet til maten snakket du også om.


den har kanskje bedra seg nå, men at du kanskje var med på å bygge opp den %eee kjærligheten til maten som vi etter hvert kanskje har etablert i Norge og da, at vi spiser på en annen måte enn før.


ja me har jo %eee nå nå vi har jo fått ein i dag har me fått ein bevisstheit rundt eigne råvarer og eigen matkultur, og der er jo ingen kokkar eller kjøkkensjefar med respekt for seg sjølv som ikkje står fram med vår identitet og alt det der.


man\ein ser kokkar som leiker seg med mattradisjonane, med vaflar på nye måtar.


eg synast det er fantastisk, men det var jo ikkje på den tida.


det var noko som %eee veterinærane fekk for å ta prøver og og sånt noko, og så og så var jakta eg på på lammeskjenker.


nei det var ikkje mogleg å få tak i sjølv om alle lam hadde fire skjenker så var ikkje det mogleg å få kjøpt for dei hang fast på låra var ein del av låra og sånn var det.


det er masse som har endra seg til det til det betre, men det var %eee det var ein var ein trist tid på mange måtar.


%eee Torgrim, Torgrim Eggen du var ung og muligens radikal, kan jeg si det, på åttitallet %eee?


hvor var det man spiste og hva spiste man %eee?


ja altså %emm %eee saken er jo den at at %emm jeg i på syttitallet var begynt å bli veldig matinteressert og det skyldtes det skyldtes %eee først og fremst at %eee min mor ble tatt av feminismen.


hun ble hun ble medlem av kvinnefronten, og hun %eee satt i abortkommisjon på Aker som sosionom, og en del av hennes frigjøringsprosjekt var bare å slippe med begge hendene det som tidligere hadde vært hennes husmorplikter da slik hun hadde oppfattet det til da.


ikke for at hun noensinne hadde hatt vist noen interesse for matlaging heller, men så ble ballen spilt over til oss barna egentlig, for faren min var det for sent å gjøre noe med, og jeg som da eldst av fire barn, jeg fikk da som %eee tolv trettenåring ansvaret for å lage middag hjemme.


og det og og %eee min mor hadde en venninne som hadde vært gift med en italiensk kunstner og bodybuilder.


han var faktisk Mister Norway en periode, Dante som han så nydelig het, og hun hadde jo da vært hjemme hos hans mamma i Italia og lært å lage italienske retter, pastaretter og %eee og sånne ting og dette her sugde jo jeg til meg.


så det så så det det begynte for meg den lange reisen mot ekso£ ek£ det eksotiske begynte med å lage pastaretter til familien hjemme sånn midt på syttitallet.


%eee ja %eee men men men så etter hvert da jeg ble voksen flyttet hjemmefra og sånt så hadde jeg jo dette med meg.


jeg jeg jeg bodde i nittenåtti bodde jeg i kollektiv %eee sånn studentkollektiv hvor det var sånn %eee dette er din dag til å lage mat.


dette er din dag til å gjøre reint, og jeg gjorde jo aldri reint den dagen jeg skulle gjøre reint, men jeg lagde jo mat de g£ dagene jeg skulle lage mat, og hadde det veldig gøy med det.


%eee som musiker fra åtti til åttifire så levde jeg jo stort sett fra hånd til munn, altså levde av %eee brun ris egentlig.


det var det man hadde råd til bortsett fra når vi var ute og reiste, for da var det ut£ spise ute hver kveld, spise på ofte spise på de stedene man spilte hvis de hadde matservering, og da kan jeg huske %eee.


jeg kan huske vi vi jeg ville alltid ha fisk.


har dere fisk, spurte jeg, men det var, nei, vi har bestemt at siden dere er så %eee kjempeflott band og har kommet helt fra Oslo så har vi bestemt at i dag skal dere få biff, så man gikk på scenen med denne herre trehundregrams biffen rullende i magen.


man bestilte flambert pepperstek, og så gikk jeg jo selvfølgelig over til å lage disse flamberte pepperstekene hjemme også etter en stund, men så var det.


på midten av åttitallet ble jeg fast ansatt journalist i to år i Dagbladet %eee og så senere %eee hoppa derfra for å drive musikkavisen Beat.


%eee d£ da fikk i grunnen alle restaurantene i Oslo kjørt seg, og og det var %emm det var begynt å dukke opp interessante ting.


%eee vi spiste veldig mye meksikansk av en eller annen grunn.


første meksikanske restauranten i Oslo kom sånn åttifem og het Acapulco.


vi pleide å gå og spise på et sted som het Los Amigos, det var sånn overtidsmiddag.


da var det da var det sånn mugger meg margaritas og og og %eee og egentlig så var vel dette mer en slags tex-mex enn det var %eee enn det var %eee meksikansk.


men det det var det det hørte liksom sammen med musikken vi skrev om og hørte på og og sånne ting, og så husker jeg også fra åttitallet at de japanske restaurantene kom.


det det var det var stort for oss altså.


åttisju kom de første %eee japanske restaurantene, og var en på Skillebekk som het Sakura og en på Aker brygge som het Teppanyaki, og da ble vi kjent med sushi og sånne ting som har blitt som jo har blitt norsk hverdagsmat i dag, men det var fryktelig eksotisk den gangen.


for det var egentlig ganske eksotisk inn på nittitallet for mange, men du var tidlige ute ja ja %mmm.


ja da ja da men i hvert fall så i hvert fall så jeg som hadde denne bakgrunnen som hjemmekokk jeg begynte jo å lage denne maten.


jeg beg£ i løpet av åttitallet så hadde jeg lagd indisk mat.


%eee hva var favorittles£ favorittrestauranten i Oslo på den tiden der?


de flytta og de stengte og det var vanskelig å holde og holde seg med en favorittrestaurant gjennom et helt tiår %eee.


man gikk på teaterkafeen, men ikke for å spise egentlig %eee.


der kunne man få jambalaya og spareribs, og man kunne til og med få froskelår servert på %eee på Storyville.


der var jeg en del %emm men den åttitallsrestauranten som jeg har de mest nostalgiske minnene om var jeg besøkte jeg bare én gang.


det var et sted som het De Soto som lå i Sporveisgata.


Jos Kerner var kjøkkensjef på %eee De Soto, den opprinnelige rockekokken, den galeste mannen i norsk %eee kokekunst %unint.


spennende, jeg tenker også jeg har jo alltid tenkt at åttitallet at det var litt sånn magert med restauranter i Oslo, det var jo det i forhold til i dag, men jeg tror liksom mangfoldet var litt større enn det man kanskje var klar over da, hvis man ikke visste om %eee visste om stedene.


nå har vi vært innom restaurantkjøkkenet.


hva var det man spiste til middag hjemme på åttitallet?


ja nei jeg hadde jo et ganske mye kjedeligere åttitall enn disse karene her, det skal sies.


%eee jeg bodde jo også i by lille byen Larvik, så der var det vel én kinarestaurant og én pizzarestaurant, og det var det vi hadde på den tida, %emm men det var jo ganske vanlig tror jeg %eee vanlig norsk oppvekst sånn sett.


mamma lagde maten %eee var aleine med to unger og kom hjem fra jobb kla£ og dem hadde liksom da denne lille spotten fra halv fem til fem å å lage %eee dette på.


så det var ganske lite pretensiøst %eee mye fiskepinner, mye stekte røkt sånne røkt pølse delt i to, mye %heh servert kanskje med litt po£ potetmos fra %eee pose, %eee n£ d£ fiske£ stekt fiskepudding.


%eee hvis vi var heldig og hun hadde god tid så fikk vi fiskeboller i hvit saus, beste jeg visste, %eee men det tar jo litt tid å røre den derre hvite sausen sammen, men %emm men altså det var helt vanlig.


men det som %eee så jeg tror dette var ganske normal mat egentlig, %emm men det som jeg som var stas var at i helga så hadde hun tid, og i helga så koste vi oss %eee my£ mye nesten altså i dag så syns jeg helgene er blitt kjedelige for barnefamilier fordi det er blitt et sånt skjema.


før så bestemte jo ikke vi så mye, eller på åttitallet så bestemte ikke ungene alt, men det gjør de i dag, så det er liksom sånn det er taco på fredag og pizza på lørdag i liksom nitti prosent av norske hjem trur jeg.


%eee ingen slingringsmonn, hvis du prøver på noe annet så blir det grining så %emm men sånn var det ikke hos oss.


det var mamma som bestemte menyen og %eee vi hadde for eksempel hjemmelagd lasagne %eee ofte noen ganger moussakka også fordi hun %eee ferierte i Hellas og plukka opp noen ideer der og tzatziki og m£ med ja %mmm %eee gryteretter %eee som hadde stått lenge %eee litt sånn.


hu£ hun hadde med seg litt fra syttitallet, ikke sant, så hun kommer %eee var jo sånn raddismiljø egentlig, så det var jo en sånn spansk oksegryte og den typen ting hadde de liksom med seg litt fra syttitallet.


%eee rødvin lagde dem jo sjøl på baderomsgulvet i en sånn stor tank, da.


og det lukt£ lukta alltid gjær %emm helbakt ørret, altså hun %eee for det er også liksom sånn i dag så er det laksefileter, det var ikke så mye av det.


kjøpte en hel fisk, skjærte\skar den opp og putta inn %eee smør og hvitløk og %eee persille og sånn og i aluminiumsfolie %eee bakte poteter hasselbackpoteteter.


så helga var jo %eee stas det, og jeg husker også at hun og dette her det var jo litt sånn Dynastiettiden også ikke sant så man %eee selv om vi var raddiser så så vi jo på sånt, så det var det derre skiftet til middag hadde vi i£ begynte vi med på åttitallet.


på fredager %eee så bada vi i badekaret og så blei reine og så fikk jeg og søstera mi lov å gå og ta på oss noe fint og så komme ned og være pynta til dette måltidet som var taima til halvsju selvfølgelig sånn at vi kunne liksom se og sitte å se spise foran tv-en, se på halv sju og spise, det var bare helt nydelig.


kjenner meg veldig igjen i det der og særlig den derre halvtime %foreign, det var det man hadde sånn i hverdagsmiddagen, så var det liksom en halvtime, da måtte det være klart og da var alle kjempesultne og da måtte man i gang, også var det liksom det å løfte opp %eee helgemiddagene litt.


og jeg husker også det der når man var %eee yngre så var det jo litt sånn at %eee man fikk %eee var på middagsbesøk hos andre, ble med noen hjem etter skolen så ble man liksom værende der %eee til det var middagstid, og det var jo alltid veldig spennende å se hva andre spiste.


%eee og jeg vil b£ bare også, egentlig en digresjon, men jeg kom på nå, var noen som sa nå skal det være spa£ spagetti og kjøttdeig til middag og så var det akkurat det det var.


det var ihjelkokt kjøttdeig og så var det stekt kjøtt£ nei ihjelkokt spagetti og stekt kjøttdeig, og det var ikke noe krydder, ikke noen saus, ingenting.


har du noe %eee noen av dere noen minner hvor dere har spist hos andre hvor %heh ja.


altså jeg kan si én ting om akkurat det der å bli spise hos andre.


%eee vi %eee jeg hadde en venninne som %eee de de hadde litt mere penger tror jeg fordi at de fikk ting tidlig da, så de hadde mikrobølgeovn f£ veldig tidlig, og de hadde spiskammer som alltid var fylt av masse ting som man bare kunne ta.


sånn var det ikke hjemme hos oss at det bare var liksom fri flyt, men det det husker jeg som så at vi var der, men det som e£ litt sånn trist i motsetning til i dag og kanskje folk har litt bedre råd.


på den tiden så var det jo sånn at hvis du var hjemme hos noen når det var middag så var det ikke sikkert at du ble invitert på den middagen.


det var ganske ofte at du kan gå å sette deg på rommet og vente, %eee og det liksom.


det sa jo også noe om familien da tenker jeg, både hva som ble servert til middag og om man faktisk fikk lov til å spise %eee sammen med familien, ja.


så i dag så er det sånn %eee ganske opptatt av at liksom hvis det er noen i huset som %eee ikke tilhører familien så og det skal være mat så får dem være med på det måltidet, men %eee det var ikke noen selvfølge nei.


altså du var jo voksen %eee Harald på %eee på åttitallet men %eee i og med at du var og er en mesterkokk, er det sånn at folk syns at det va£ er litt %eee vanskelig å invitere deg på middag, eller %eee?


ja det trur eg nok at der er mange som har synst opp gjennom åra, men %eee eg trur %eee eg trur %eee at dei aller fleste kokkar er veldig glad i %eee vanleg, heimelaga mat, god tradisjonsmat, då treffer du eit kokkehjarte rundt forbi.


men det er morosamt å høyra det som som blir sagt rundt bordet her nå, fordi at %eee det var jo mye\mykje mye\mykje når du ser tilbake så var det veldig mykje rart på åttitalet, men det var jo óg ei tid kor der kom utruleg mye\mykje nye impulsar inn, nye råvarer, nye matrettar, det var eigentleg så var det jo ei fantastisk tid der der heile verd£.


det kom masse spennande ting %eee og du nemnde meksikansk restaurant.


eg huskar der var %eee ein restaurant på åttitalet i Stavanger som hadde det det klingande namnet Harry Pepper %foreign %eee og det var jo ein institusjon i frykteleg mange år og og %eee nei der der var utruleg mye\mykje spennande på den tida.


ja ja de de var de var tidlig ute med en del ting, og det var på grunn av olj£ oljearbeiderne, var det ikke det?


det stod faktisk folk bak disken og dei importerte jo massevis av spennande %eee råvarer og produkt frå Amerika til oljeamerikanarane, så %eee vi var nok litt foran på ein på eit vis %eee ja så men du nemnde òg peparsteik.


dei e£ dei hadde jo ytrefilet og så hadde dei indrefilet, og resten var enten %eee grytekjøtt eller kjøttdeig %eee og det det var sånn.


heldigvis har vi kommet lengre i dag da, men %eee det tok %eee tok ganske lang tid ja.


det har det %overlapping tok veldig lang tid.


kinakål ble brukt som salat med %eee gjerne med maiskorn og Thousand Island dressing og det var jo v£ virkelig ikke godt, men altså men kinakål er jo noe annet enn det ja ja ja.


ja, det lever hvert fall sånn i %eee p£ %eee på småsteder og sikkert også i Oslo og andre steder, men hvordan er det egentlig man skal b£ bruke.


du nevnte noe om det på bakrommet Torgrim, %eee kinakål ja ikke sant det er det man skal gjøre %heh eller?


%overlapping gjøre med kinakål er å lage kimchi.


altså altså gjære den med masse krydder og så i på gjære den på glass også videre det.


man man blir stående med dette svære glasset på kjøkkenbenken og er redd for at det skal eksplodere %heh fordi det foregår melkesyregjæring og sånn oppi der.


man kan bare wokke det óg da altså blir er det ikke godt å liksom å få litt varme på det bare %overlapping?


jo, det er kj£ veldig godt, varme er det som skal til %mmm %mmm.


ja for jeg tenker ki£ kimchi er jo for s£ det er jo %foreign.


ja det er kjempegodt det det kan vere kjempegodt, men kinakål er jo ein fantastisk grønsak, %eee men %eee den det er jo godt rått òg då i salat, men det er jo aller best når du får stekt den får varmebehandla den, gjerne bresert den i ein gryte, kokt han lenge, så å det er fantastisk mat altså ja.


ja det er helt nydelig helt nydelig og da altså vi snakker om kinakål, vi litt sånn %eee kinamat da som hvis vi %eee v£ kinamat i Norge det var jo også den første kinarestauranten kom vel faktisk %eee på sekstitallet i Oslo, men det var vel ikke allmenn eie før på åttitallet at man begynte å spise kinamat da, som vi kalte det ja du a£ ja.


jeg kan huske det, å gå på kinarestaurant med familien min allerede på sekstitallet, Peking House som lå der nede ve£ i Munchs gate, og så var det noe oppe i Pilestredet Shanghai House, eller et eller annet sånn noe.


det har jo mye med kinesisk mat å gjøre %heh ja.


%overlapping Tabasco er amerikansk %heh lage£ lages i Louisiana, men det trodde man liksom man skulle ta det på da og så fikk man jo liksom det sjokket da og oppdaga hva hva dette gjorde med smaksløkene og og og og sånne ting, men %eee som dere vet altså %eee chili er vanedannende.


når man først begynner på den galeien så skal man ha sterkere og sterkere og sterkere stoffer, og det det fortsatte jeg meg helt til helt til en gang i nittisju da jeg var i nittisju ja da jeg var i Mexico og skulle smake liksom på det virkelig sterke.


jeg hadde den samme opplevelsen i Thailand i nittennittien tror jeg.


men noe av det altså hvert fall på åttitallet noe av den maten som vi da spiste som vi kalte kinamat %eee %eee hadde ikke alltid kanskje den var litt sånn amerikanisert eller norskifisert.


den hadde kanskje ikke nødvendigvis så mye med ekte altså vi s£ snakker om kinesisk mat å gjøre.


det var mengder av dem som utvandret i løpet av %eee femti og sekstitallet og etter revolusjonen egentlig som en tro og så som som da dominerte ikke bare i Norge men i hele den vestlige verden, så så det det kinesiske kjøkkenet har vi bare så vidt begynt å smake på.


jeg har vært i Kina så jeg har fått smake på en del %eee ting der, men ja nå har det jo kommet flere restauranter i Oslo hvis noen har lyst til å gå ut og spise kinesisk mat så er det f£ f£ %eee ja Dinner ja.


ja og den har jo vært siden nittitallet, men nå en %eee, hva heter den, Chengdu Szechuan, den er jo helt %eee nydelig.


Dinner er siden åttitallet tror jeg %overlapping ja jeg tror faktisk det det er det, vi s£ vi skal vi skal nok tilbake til åttitallet når det gjelder de fleste av de tingene som vi betrakter som vanlig i dag.


det var ikke der det var ikke der jeg spiste først, men det det %eee jeg tror det første var et sted på Grønland som jeg ikke husker navnet på lenger, men det var også åttitre åttifire rundt omkring der.


%ttt men Harald %eee du var jo sterkt influert av Frankrike.


du hadde jo vært der i flere år før du starta egen restaurant, men %eee så du også til andre deler av verden etter hvert sånn i %eee i kokkekunsten?


nei det var jo nok i hovudsak %eee Frankrike og Europa og det eur£ europeiske kjøkken, det klassiske kjøkken som var i fokus på åttitalet, det var det ja %eee men eg syntest jo at vi hadde fantastiske råvarer i Noreg då, %eee og f£ og så mye\mykje av det, men vi var vel kanskje litt tidleg ute.


%mmm så var det sånn at på åttitallet så %eee bare for å gå litt videre %ttt så føler man at man definitivt kanskje tok farvel med den tradisjonelle husmoren, %eee og hvert fall så var det flere kvinner som kom ut i arbeid.


og du var jo litt inne på det Marta, altså det her med den derre halvtimes %foreign som man egentlig hadde til å lage middag som tidligere kanskje var litt lengre at man hadde mer tid til å lage mat.


%eee det var jo brutalt %eee framstilt, men ja %eee.


for så vidt så var det jo veldig mye som skjedde i %eee åra altså i løpet av syttitallet fordi tallene %eee altså i hvis man de tallene som er på énogsytti\syttién, der har jeg lest tall på %eee k£ på hvor mange hus£ %eee kvinner som var husmødre og det var en den store flertallet av norske kvinner var husmødre på i énogsytti\syttién.


du skulle være opp på vei opp %eee liksom, og det var på en måte ku£ liksom veldig sånn idealkvinnen den gangen, og da var det jo %eee ikke det å stå å lage hjemmelagd mat som %eee ga %eee trendpoeng da, så og ferdigmaten bidro veldig med det ikke sant at man %eee det var jo ble sett på som.


jo det oppsto det oppsto jo et slags hull der, et ansvarshull som jeg har prøvd å skildre med den fortellingen om min mor, altså kvinner av kvinner av min generasjon kan ikke lage mat.


vi %eee håper det %heh ja jeg ble helt sjokkert %heh, men du lærte deg å lage mat det var en ja.


men på på den tida så kom jo det var jo utruleg mye\mykje ferdigmat som kom inn i %eee og der var mye\mykje dårleg ferdigmat.


det var jo desse gryterettane, det var jo Toro-gryte, meksikansk gryte og det var massevis, og det var ikkje spesielt godt mye\mykje av dette her viss men vi syntest jo at det var godt då ja.


det er jo det er jo rett og slett det at %eee smaken utvikler seg ikke sant %eee og og at du på den tiden så var det mye av det som fungerte helt fint til til datidens.


%eee også %eee jeg jeg skriver en bok som heter %eee jeg skreiv en bok for noen år siden som het Født feminist hele Norge baker ikke, som er et litt sånn hj£ det er mye sånn hjertesukk over at %eee li£ det hadde vært da i så veldig mye nå snakker vi sånn fem seks syv år siden ka£ v£ v£ bake kakebaking og cupcakesbaking, og det var en sånn kjempetrend på det.


og så kom det også noe sånn %eee man sku£ %eee matpakkebøker, du skulle lage sånne matpakker som skulle ungene skulle synes var stas da med å liksom trykke ut sånne hjerteagurker og skjære u£ og holde på da.


og så blei det liksom så mye av det, og så skulle også matjournalistikken var veldig sånn lag alt fra bånn og Toro er fy og %eee ko£ kraft skal du koke hele helga og %eee sånt, så blei det litt sånn ramsløks£ ramsløkpesto og %eee ja.


så det blei så så det var litt sånn ja s£ %eee så jeg hadde et kapittel som het Kom tilbake gryterett fra Toro alt er tilgitt og og og det var %eee det er jo liksom fordi at det er jo d£ ja %eee noen som skal %eee for at det du har jo mange andre krav i dag som som %eee ikke man hadde på åttitallet.


for eksempel så skal man jo følge opp ungene på en helt annen måte %eee i forhold til lekser i forhold til %eee F_A_U\FAU i forhold til %eee å kjøre dem hit og dit.


altså de kravene rundt å følge opp unger på skolen er mye mye større i dag enn på åttitallet %eee og i tillegg så har vi masse så jobber jo i motsetning til altså selv om kvinner mang£ de fleste kvinner da begynte å jobbe ute på åttitallet så jobber folk mer i dag altså.


det er jo det er d£ nå er de aller aller fleste familier då£ altså der jobber begge så og så skal du da, hvis du da begynner å sette noen sånne høyere krav til at %eee altså skal barne£ du skal ha baby så skal den maten også være gry£ liksom.


%eee du skal ikke kjøpe sånn glass nei det er fælt, man skal lage det fra bånn og sånn så d£ hvis jo så e£ det var egentlig det som jeg skreiv om da, at du putter masse flere krav som høres fint ut og sånt noe.


jeg tror de fleste har lyst til å lage sunn og god hjemmelagd mat, men så blir det bare mere og mere på k£, så da tenker jeg noen ganger så må man kunne stikke hull på den ballongen og så si dette får være bra nok, og og jeg tenker at %eee når det gjelder ferdigmat som du sier, ja mye var dårlig, det har jo blitt det har jo blitt bedre heldigvis.


det fins jo så mye gode ferdigmatprodukter i dag.


%eee man får jo inntrykk liksom at alt er farlig og tilsetningsstoffer er farlig og sånn, men han sier at %eee industrimaten har %eee tvert imot vært med på å gi jevnere kvalitet og bedre folkehelse og matsikkerheten er høyere enn noen gang da.


%eee prosessering er ikke nytt sier han, det er ikke mye brød, vin eller ost ute i naturen.


vi har alltid gjort det så industrielt og effektivt som vi kunne, også bestemor brukte hemningsløst de tilsetningsstoffene som var tilgjengelig, og det var liksom deilig å bare godt å høre.


det er jo noen ytterpunkter der liksom med alt a£ av halvfabrikater og alt skal være hjemmelaget.


det fins jo en sånn mellomting og noen ganger så det fins jo også veldig mange gode råvarer som man faktisk kan lage velsmakende og gode middager av som ikke tar så veldig lang tid, så man må det er jo ikke enten eller, eller hva %heh ja.


nei veit du, men du seier at husmora var på veg ut %eee og og det det er jo heilt sikkert riktig, men men kva skjedde med mennene då?


altså eg ser Bri£ Britt Britt Kåsin sit her i i i salen og ho var jo ute med ei bok om om om mat og menn heilt på begynnelsen\byrjinga av åttitalet, og menn skulle lære å lage blant anna bakepotet trur eg og og og kva gjorde menn på den tida då?


nei sa£ saken er nok den at saken er den at %eee når vi kommer lite grann forbi åttitallet, på nittitallet så dette kan jo selvfølgelig være alderen som taler, altså min generasjon %eee.


jeg ble tredve i nittenåttiåtte ikke sant og så begynte å stifte familier i flertall sånn sånn utover utover %eee nittitallet så så.


det det var det var på nittitallet vi begynte å møtes for å lage mat sammen husker jeg veldig godt, og det foregikk jo med en voldsom vinsmaking %eee i forkant.


sånn det var det var sos£ sosial begivenhet på sett og vis.


ja nei altså jeg %eee det du beskriver er jo på en måte riktig %eee i visse miljøer ikke sant, og og %eee og det men jeg tror ikke det var Ola Nordmann likevel.


%eee menn forandra seg ikke like fort som kvinner.


kvinner forandra seg faktisk a£ så masse i veldig %eee, altså to£ tok %emm i løpet av de f£ syttiåra og fram.


og så gikk det saktere for mennene og det førte jo til at man fikk %eee masse %eee krangling hjemme fordi at det var en he£ en generasjon kvinner som skulle lære opp en hel generasjon menn til å ta et ansvar som ikke de hadde blitt oppdratt i.


det er jo liksom gøy akkurat når du skal skjære opp en stor kalkun eller kjøpe en kjøpe en sånn maskin hvor du skal %eee, hva heter det %eee %eee sånn plastikk og vakuumering og alt det der %overlapping eller eller showgrillinga på %eee.


likevel så må det sies at at %eee at %eee som %eee herr Osa kan stå inne for, når du har er vant til å lage mat så går det fort.


altså det d£ det tar det tar ikke meg lenger tid å lage en pastarett fra bånn, enn det tar å varme opp et %eee halvfabrikatet ikke sant, altså d£ dette har med trening å gjøre, og det er klart alle fikk ikke den treningen.


%mmm jeg tenkte på aprop£ d£ s£ det var morsomt når du sa med dette med med kokebøker for menn fordi at jeg leste det var en forsker som hadde forska på disse kokebøkene som var beregna for menn.


og det %eee det var liksom det var litt gøy fordi at de første der var jo de tok liksom det var sånn som de første pappabøkene óg som liksom skal forklare mannen forskjell fram og tilbake på babyen liksom.


%eee men på restaurantkjøkkenet, og særlig i hvert fall på gourmetkjøkken og på kokkelandslaget så var det jo veldig mannsdominert %eee.


Harald, hva tror du er grunnen til det, eller hva er grunnen til det?


nei eg veit ikkje heilt eigentleg, men men det det var nok v£ hvert_fall\iallfall dei som stod fram det var jo stort sett menn, men på kjøkkenet så var der jo faktisk veldig mye\mykje damer og jenter %eee også den gongen, men det var ingen som stod fram %emm.


kvifor det v£ ha£ det det er ikkje det er ikkje så lett og vita eigentleg kva kva som er grunnen, men man\ein kan jo alltid spekulera lite grann ikkje sant, det er jo altså %eee kokkefaget er jo var jo den gong og og er i dag òg eit ganske krevjande yrke.


og viss du skal viss du skal %eee på ein måte %eee ha nokon ambisjonar og du jobbar kveld og du jobbar helger og du jobbar når andre har fri, og det er jo %eee rimeleg langt frå familievennleg ikkje sant %eee og då er det jo damene har jo tatt det valet då.


ikkje vere med på den galeien men %eee men %eee der.


men jeg tenker tenker bare på det med stå altså %eee det hvem som står fram, eller hvem som blir løfta fram, det %overlapping kan man jo si at det kan jo være %eee hvem som blir sett i et miljø og hvem som får %eee så det det tror jeg nok at kanskje var enda sterkere %eee kjønnsstrukturer på åttitallet enn i dag sånn at det var nok også den delen av det.


når du når eg kom heim så var der jo %eee jenter på kjøkkenet og jenter på skolen  og altså på kokkeskolen, og det det var liksom heilt det var sånn det var berre sånn så veldig stor forskjell.


det var jo ne£ altså fransk kjøkken er jo en helt egen kultur, altså restaurantkjøkken det er jo den den har jo et slags sånn militære forbilder egentlig altså med kadaverdisiplin og det med det andre og og og %eee ja ikke et spesielt kvinnevennlig miljø.


du fikk kjeft og du fikk kniver kasta etter deg og i det hele tatt %eee men dette har endret seg.


det er et helt annet miljø på restauranter i dag på restaurantkjøkkenet, og og d£ de siste ti årene har jo har jo de s£ første ordentlige %eee, store, kvinnelige kjøkkensjefene kommet fram.


mhm\ja og det er kjempebra og og og og det trur eg vil endra seg i åra som kommer\kjem, får eit enda større fokus på der er så fantastisk mye\mykje flinke folk som fortener å stå fram, men det er riktig det som du seier, det var ein kadaverdisiplin.


eg %eee eg blei slått eg i Frankrike %eee og det er ikkje det er ikkje tull altså eg blei skikkeleg slått og kom heim med blå og ømme skuldrer og greier for det så det var tøft men ja.


men det var altså da for en for en åtte års tid siden %eee i forbindelse med en reportasje jeg skulle skrive så jobba jeg en dag på %eee på gourmetrestaurant i Oslo %eee på det som da het Ylajali som det var tilfeldigvis den samme måneden som de fikk sin første michelinstjerne som var e£ reportasje som var litt.


det var ikke takket være meg, det kan jeg holdt jeg på å si.


jeg jeg som da hadde lagd mat lenger enn de fleste der hadde levd jeg fikk jo ikke lov til å gjøre noen verdens ting.


%emm men jeg fikk se og jeg fikk gjøre veldig enkle oppa£ oppgaver, men i hvert fall poenget var at det var to kvinner av åtte tror jeg i i kjøkkenbrigaden.


nå tenker jeg vi skal gå lite grann videre, %eee for altså på åttitallet så var det jo også jappetid %eee sånn fra nittenåttitre til åttisju-ish omtrent.


%eee og vi vet jo da at etterspørselen etter dyre %ttt forbruksvarer økte, og %eee én ting var jo at det ble solgt veldig mange flere biler, og det p£ og det forårsaka også at det var veldig mange flere alvorlige bilulykker faktisk, men jeg tenkte litt sånn, påvirka jappetiden %emm %eee altså matkulturen?


jeg er litt for ung til å liksom vært inni det, men jeg husker jo at vi snakket om høy sjampanjeføring og østers og russisk kaviar til %eee lunsj, altså hva hva tenker dere om jappetida?


jeg jeg har i hvert fall skrevet en roman om om jappetida som skildrer dette her i %eee i og jo %eee det det %eee det var firmakort.


firmakortet kom %eee og det ble svingt, og det ble svingt igjen %eee og og helt klart %eee det at det plutselig var mye løse penger ute og gikk i Oslo og helt sikkert også i Stavanger.


%eee så %eee det førte til en oppblomstring i restaurantlivet.


jeg kan huske det siste måltidet jeg kan huske fra nittenåttitallet var et julebord på Fossheim turisthotell i Lom hos Arne Brimi jula nittenåttini.


og da spiste vi bjørn og da spiste vi %eee bare norske %eee råvarer, men helt klart altså altså %eee sjampanjesalget eksploderte i noen få år altså fra åttifire til åttisju omtrent da krakket kom.


%eee jeg jobba selv i en %emm bedrift som som igjen kort og berusende stund var finansiert av jappepenger, altså %eee musikkavisen Beat som jo da egentlig ikke hadde livets rett på noen som helst måte sånn økonomisk, men det men vi la oss på den samme livsstilen.


vi spiste hummer til lunsj, hummerbilen hummerbilen kom fra Smør-Petersen klokka tolv.


men men men det er litt morosamt du seier det når han seier hummar eg får altså i i i åttitalet var jo det var jo oljealderen i Stavanger, då starta det og det flaut med pengar.


der var der %ttt min kollega på Jans mat og vinhus han som het Jan då han %eee kom ut på kjøkkenet til meg og så seier han %eee Harald, har du nokon levande hummar?


ja ja det har eg seier eg, og så l£ leste me opp på eit stort fat og s£ levande hummar inn til eit %eee eit bord som satt der satt tolv mann på eit langbord og så kommer\kjem Jan inn også seier han.


og alle var jo opp med hendene og alle skulle ha hummar, og så kom han ut til meg og så seier han alle skal ha, og eg kokte hummar og dei spiste\åt %eee og så huskar eg når når gjesten skulle gå han som var vert då han kom ut bak kulissene så seier han.


ikkje sant han hadde han hadde jo ikkje tenkt han skulle betale hummar til alle samen.


det ble eit kjempedyrt måltid men %eee så men han hadde råd til det.


vi kan vel kanskje s£ se se noen klasseskiller der i forhold til hvem som spiser hva på åttitallet, og kanskje også litt sånn skille mellom %eee by og land %eee hva tenker dere ja?


å ja ja det var d£ Osl£ Oslo var nok %eee var nok %eee ganske annerledes enn resten av Norge, men m£ med et lite unntak for Stavanger.


nå er det jo nå har jo ting endret seg endret seg totalt.


det var det var et viktig et viktig vendepunkt sånn %eee at vi begynte å vi begynte å sammenligne oss med det beste internasjonalt, altså i hvert fall noen et lite miljø gjorde det.


%emm jeg har tatt tatt tatt med meg et lite sitat som %emm fra husk£ husker du André Engh?


du har kanskje jobba med André Engh til og med?


han var i hvert fall halvt fransk og sterkt frankofil kjøkkensjef på noen restauranter i Oslo, og og u£ han uttalte til V_G\VG i nittensyttisju at det norske kjøkkenet er verdens dårligste.


da hadde det det d£ det da var da vi nådde bånn egentlig.


%eee Marta, du hadde vi snakket om det på bakrommet her et %eee du hadde et ja hva skal man si et essay eller et %eee kåseri eller hva det var noe utdrag noe som Dag Solstad har skrevet?


Dag Solstad ja, for han var nemlig enig med dette her at %eee Norges kjøkken er verdens dårligste, %eee og han s£ hadde på trykk i Klassekampen i nittenåttito som da var på en måte før det begynte og og før %emm ja boble og før %eee jappetida festa seg.


%emm og som da tar for seg den den veldig triste matkulturen som han mente %eee vi befant oss i %eee wienerpølser, dølle matpakker ikke sant, hva altså nordmenn skal ha kald kalde brødskiver %eee i en pakke %eee fiskepanetter og sånn.


og så gi£ dro han da %eee han r£ går på tur da ute i skogen for å dra til Ullevålseter eller %eee og på noen sånn kafé uti der.


%eee og så hadde han sett for seg at han skulle sette seg ned og spise en g£ god middag da, han var sulten, skulle ha ville ha noe biff eller noe kjøtt og noe rødvin og sånn, men det var jo selvfølgelig ikke det på disse kafeene.


han skal jo konkludere med årsaken til denne %eee miseren og da står det, %eee jeg sier rett ut at jeg tror at årsaka er venstresidas kvinne.


den radikale kvinnen er til bristepunktet bevisst på at hun er dobbelt undertrykt, og hun foretar seg ikke én handling hvor hun ikke demonstrerer det.


%emm hjemmet for blir for henne en kampplass for ideologisk kamp hvor kampen føres med målestav, hvor alt arbeid skal måles i milligram og centimeter og settes opp på ei liste ved ukeslutt, og på den måten har hun innført småligheten som prinsipp.


og så avsluttes det vel litt sørgelig her med det hele da er hemmende på livsutfoldelsen og gjør at vi alle blir dratt inn i en atmosfære av smålighet, gjerrighet, surhet, hvor den k£ gode kokekunst ikke kan trives, spisekartet vil bestå av fiskepanetter, frossen fisk, røkte pølser, dag ut og dag inn inntil ekteskapet endelig oppløses.


og jeg er ikke enig i at det er %eee, fordi han nevner jo ikke mannen, altså hvis du er så misfornøyd med mannen nei med maten, hvorfor kan du ikke %eee prøve å lage noe sjøl %overlapping?


jeg skulle til å spørre, hvor er mannen i dette %heh?


men %eee og så er det jo også den siden av som jeg var inne på i stad %eee det at denne denne generasjonen kvinner faktisk %eee gjorde som din mor da.


%eee va£ er jo det er jo derfor vi kom ganske langt på kort tid, at veldig mange sa, nei men %eee nå gidder ikke jeg å ha ansvaret for alt her i hjemmet så vi dere får faktisk bidra dere òg.


og det gjorde jo at sønner og %eee fedre og %eee menn måtte %foreign, og det %eee kan jo vi nyte godt av i dag, så noen ekteskap blei kanskje litt %eee sure, og det blei mye fiskepanetter, men %eee da har vi det alle litt %eee litt rausere ja.


vi kan takke de %eee avbrutte ekteskapene, ja.


%overlapping min far var spesielt vanskelig å temme.


han hadde et par retter som han behersket, det var noe %eee det var noe sånn pyttipannegreier, og det det var det ingen som synes var så veldig godt, %eee og og så no£ noen ganger da han hadde hatt dårlig tid og det var hans dag å lage middag et par ganger så kan jeg ikke huske at han i da i sesongen kom hjem med nykokte kreps.


ja, så du har lyst til å bli mett, sa faren min, da kan du vel like gjerne ete graut.


eg veit ikkje i dag i dag er jo på ein måte få£ poteten har jo forsvunne litt ut av kostholdet.


%eee eg veit ikkje men det det eg trur det starta litt på åttitalet i_hvert_fall\iallfall, og så har det gradvis %eee gått feil veg synast eg for poteter er knallgodt.


her er en liten her her er et lite tilbakeblikk på åttitallet, en artikkel i Aftenposten fra nittenåttiseks hvor hvor man da har har satt opp alfabetisk og utreder de nye matbegrepene.


der står ord som cappuccino, kebab, chili con carne, quiche, og crêpe, som da er pannekaker men som har da blitt nye og fancy hos Aftenposten, pitabrød, empanadas, brownies og cheesecake.


det trur eg var i Oslo, det var ikkje ute på bygda.


ja %eee ja det var det var Aftenposten som den gang var en borgerlig avis.


vi fikk en bok på åttitallet som het Mikke Mus' Kokebok, og den tror jeg ga£ gansk£ %eee var ganske den kom på slutten av syttitallet tror jeg, men var veldig sånn åttitalls %eee, altså vi som var barn på åttitallet leste den, og den der blei det mye utvidelse i retning U_S_A\USA da.


det var milkshake og cheeseburger og og da tror jeg barna gjennom blant annet den og annen amerikansk påvirkning da %eee begynte å be om den typen mat hjemme.


og og McDonalds kom jo i toogåtti\åttito eller énogåtti\åttién til Oslo og sånne ting, og da og da var det jo på en måte %eee, det er liksom litt den starten på det som jeg snakka om i stad, det litt triste at det skal være barnemat i helga, men %eee d£ det er jo på en måte ja.


åttitre kom %mmm McDonalds til Oslo %eee og men e£ jeg husker jo også at på slutten av åttitallet så kom de litt mer fancy burgerstedene %eee.


der ded£ der vanka jeg og mine kolleger, fordi vi hadde et sånt litt sånt ideologisk ideolo£ vi vi hadde ideologiske motiver for å spise hamburgere, for det var nemlig det var nemlig Elvis' favorittmåltid altså.


så vi hadde slagordet gjør din burgerplikt da vi toget vi ned til Aker Brygge for å spise hambur£ gourmetburgere da, i den grad det var det de lagde den gangen.


men dere altså ev£ tiden er i ferd med å renne ut.


vi kunne jo sittet her i timesvis men tenkte vi %eee kunne avslutte med på en måte å runde av litt og på en måte trekke en linje fra åttitallet kanskje til i dag?


hvor er vi i dag og hva har vi tatt med oss %eee av det gode %eee og det som ikke er så bra kanskje fra åttitallet %eee?


ja gjerne det altså e£ e£ e£ eg veit ikkje heilt kva vi har tatt med oss, men vi har jo det s£ det som eg synest er fantastisk i dag %eee når eg nå snakkar eg om restaurantbransjen og og og mine kollegaer ute i i den bransjen.


den den bevisstheita omkring eigne råvarer, stoltheit over eigen matkultur, at vi har på ein måte %eee fått ein ein ein sånn matkulturell ind£ identitet %eee det synest eg er heilt fantastisk, %eee og det er eg så utruleg glad over me ma£ ma£ man\ein.


nå står folk fram og seier at vi har verdas beste sjømat, det har vi hatt heile tida, men plutseleg så har man\ein på ein måte det har det har sige liksom inn.


vi har fantastiske grønsaker, frukt og så vidare.


vi har så utruleg mye\mykje å vere stolt over %eee og eg %eee eg trur matkulturen og og og dette kommer\kjem til å utvikla seg fantastisk %eee i åra som som kommer\kjem, fordi at den yngre generasjonen av av kokkar som vokser\veks opp i dag, dei dei har eit heilt anna forhold til det.


dei er dei dei har fått dette inn litt med morsmjølka det med stoltheita og så begynner dei å leike seg med matkulturen vår og og og utforske den og råvarene.


det synest eg er heilt utruleg fantastisk, og mye\mykje av dette det har jo starta på åttitalet for det var då nye råvarer kom inn, nye impulsar og alt det der, %eee og så saug vi alt til oss og så har det på ein måte fylt seg opp med kunnskap, og så må vi realisere oss sjølv %eee og det trur eg er i ferd med å skje.


altså det at at mens man på åttitallet da %eee gikk på superen og hadde valget mellom fire forskjellige oster egentlig som som ble lagd sentralt %eee i fellesmeieriets %eee apparat, ikke sant.


så %eee i sommer så var jeg en tur i i i Trøndelag og jeg %eee spiste et par frokoster på Hotell Britannia, der kan du altså gå og hente deg en ostetallerken med sju åtte oster av internasjonal toppklasse.


alle er fra Trøndelag, og alle har sitt særpreg.


men nor£ men men Noreg er jo blitt ein ostenasjon.


ja og det var vi ikke overhodet den gangen.


ja nei jeg får bare følge opp på det samme at %eee ikke sant at det er jo %eee det er jo en %emm jeg tenker ju£ at Dag Solstad må jo være fornøyd i dag liksom.


dette er d£ det norskeste det er det norskeste som er og vi får det ikke.


noe noe er tapt selvfølgelig og sånn, men jeg %eee tenker i det store og hele at man fra at det å gå på kafé restaurant var en noe man gjorde i de store anledninger og som veldig mange aldri gjorde så har vi liksom det tilbudet vi har i dag og at det er såpass %eee på på grunn av økonomien så er er det noe de veldig veldig mange benytter seg av.


og det som har skjedd med Oslo de siste bare fem seks åra er jo %eee altså det er jo så gøy å bo i den byen her, og hver gang man selv om s£ hva kommer til sentrum så ser man noe nytt og så får man smake noe nytt, og så er det %eee ting som.


det beriker jo livet, og det når vi snakket om det der med den kjærligheten til maten som de hadde som jeg snakket om innledningsvis her til Frank£ som de hadde i Frankrike som du ikke opplevde at man hadde i Norge.


jeg tenker jo nå har vi en større kjærlighet til maten, både til de norske råvarene men også til det å nyte maten det at det ikke bare er noe man liksom skal kaste i seg og oppleve maten sammen, altså %eee gå ut og spise sammen, invitere folk på middag.


det er på en måte en e£ en viktig måte å omgås på, at vi også snakker om mye mer om det vi spiser enn vi gjorde før da.


jammen tenk det at du kan nå kan du faktisk reise %eee landet rundt, heile Noreg rundt, og finne fantastiske spisestader som tar vare på %eee mattradisjonen som leverer lokale råvarer %eee altså ref£ Britannia %eee og det er det det er det er heilt utruleg.


det er veldig veldig kjekt jeg var jo ja ja.


og så er det litt dyrt òg når du reiser då, men sånn er det.


ja det er det jo, men man må jo prioritere ja ja ja ja nei prioriteringer, men dere tiden vår er dessverre ute.


%eee tusen takk %eee Harald, Torgrim og Marta, dette var veldig %eee spennende og interessant.


på vegne av Nasjonalbiblioteket, må jeg òg få takke det fantastiske panelet bak meg.


%eee for egen del så kjenner jeg at kunnskapens tørst for et øyeblikk er slukka, men hungeren etter åttitallet finnes fortsatt.


heldigvis går det an å kjøpe meksikansk gryte i kafeen, og enten dokker\dere blir her eller skal videre, kos dokker\dere videre!


det er et samarbeid mellom Nasjonalbiblioteket og den tverrfaglige satsingen U_I_O\UiO Norden ved Universitetet i Oslo.


jeg heter Tore Rem og jeg leder U_I_O\UiO Norden.


Konstruksjonen av Norden tar for seg hva Norden har vært hva vi er og kanskje til og med hva vi skal bli.


og i dag så har vi kommet til det som må kunne betegnes som et virkelig storhende\storhending i Nordens historie.


en reformasjon en reform som kanskje like gjerne kunne kalles en revolusjon.


og vi er så heldig å ha fått med oss Nils Ivar Agøy professor i historie ved Universitetet i Sørøst-Norge %ttt og dessuten teolog.


%ttt i tjuesytten så ble det feira reformasjonsjubileum i vår del av verden.


vi må begynne så vidt med begivenhetene som satte det hele i gang.


og jeg sier kunngjøre, for det er en sånn myte om at han slo dem og spikret dem opp på en kirkedør, og det er vi ikke sikre på.


men det er altså Martin Luthers femognitti\nittifem teser.


så de ble i hvert fall offentliggjort det vet vi ja.


denne reformasjonen kom brått må man kunne si.


men den fant også sted i etapper og på ulike vis.


når traff den lutherske reformasjonen Norden?


og i Danmark særlig der ha£ %eee som jo grenser til Tyskland der hadde man en lang forberedelsestid og det var ganske stor oppslutning om behovet for å reformere den katolske kirke.


så der hadde lutherdommen en viss %eee sånn folkelig popularitet.


%eee o£ så kom dette her vi skal ikke gå i veldig stor detalj men altså vi hadde en konge som het Fredrik den første som på en måte forberedte på sett og vis %eee reformasjonen.


men det var %eee hans etterfølger Christian den tredje som i %eee femtenseksogtredve\femtentrettiseks virkelig var reformasjonskongen da.


men som sagt i Danmark så var det en folkelig lutherdom.


det var e£ kanskje lite grann tilløp i Bergen men ellers så var Norge et %eee %ttt dypt katolsk land.


så her ble reformasjonen innført med kongebud ovenfra.


i Sverige så skjedde dette alt sammen veldig gradvis altså det det kom i etapper.


%eee Gustav Vasa ble konge i Sverige i femtentreogtjue\femtentjuetre og han %eee brøt sånn gradvis med den katolske kirke og %unint altså.


så men altså i vår sammenheng så er det jo %ttt %eee så driver vi altså og utforsker denne konstruksjonen av Norden.


%ttt og da er det kanskje mest interia£ interessant å snakke litt om de kulturelle og politiske konsekvensene av %eee reformasjonen her i nord.


og hvordan reformasjonen har preget våre mentaliteter.


%eee %ttt men da begynner vi altså i det religiøse.


på grunn at da fikk jo stater som ville være lutherske de fikk jo på en måte et slags gudegitt ansvar for å sette alle borgere i stand til å ta ansvar for sin egen frelse.


og hvordan skulle de gjøre det vel %eee.


for å gjøre en lang historie kort man måtte lære folk at£ hvordan de skulle skjønne hva som var den lett£ rette lære.


og utdannelse da det var %eee først konfirmasjonsundervisning?


så altså i Norge så kommer dette altså ovenfra.


og at den ev£ na£ som sagt den enkelte må ta ansvar for %eee for sitt eget gudsforhold da.


v£ hva var liksom forholdet mellom kirke og stat?


%eee og det er jo sånn at i middelalderen så har jo kirke og stat vært motpoler det er jo den katolske kirke.


og slipper, altså det er jo noe av det som fremkaller reformasjonen, slipper å få godkjent bispeutnevnelser og sånn i Roma, altså blir se£ blir selvstendig da.


men her har jeg veldig lyst til å bruke et vanskelig ord.


jeg har lyst til å si noe om toregimentslæra.


men det er altså et regiment det er en styreform hvor Luther mente at %eee gud %ttt styrte verden på to distinkte måter.


det var det verdslige regimentet og det er øvrighet altså det er politiet og domstoler og konger og sånt noe som skal holde styr på det onde i verden.


og så er det det åndelige regimentet som er %eee ta£ se£ som er kirka og som tar seg av menneskenes frelse.


og de skal man holde veldig strengt adskilt.


og så skjer det paradoksale i Norden at de blir ikke holdt strengt adskilt.


de smelter sammen til den ene monolittiske lutherske stat.


mhm\ja nå har vi nevnt et par begreper som er sentrale for lutherdommen.


%eee i flukt med det så kanskje %eee kunne nevne det allmenne prestedømmet også.


det allmenne prestedømmet det viser litt til det som vi nevnte i sted at altså %eee i i lutherdommen så fins det ikke noe mellomledd mellom den enkelte kristne og gud.


så den enkelte kristne er like man trenger ikke noen kirke man trenger ikke biskoper og prester og sånn for å for å bli frelst.


sånn som man kunne tolke %eee luthersk lære kanskje.


%eee men alle kristne kan være sin egen prest og biskop, sa Luther.


og det var jo en veldig sånn mental omstilling.


så det gjorde at altså de£ det er denne her individualiserende tendensen da.


som oppfordrer altså %eee hvis vi ser det i veldig ørneperspektiv liksom til selvtenkning og egenansvar og sånt noe.


kanskje begynner det i karikatur i renessansen men sier du at når reformasjonen kommer så blir det en ny en ny omdreining og en ny et nytt fokus på individet.


man sier altså for det ligger i den lutherske lære som har ansvar til å tenke sjøl.


så det er %eee dette får store konsekvenser på lengre sikt.


%emm %eee jeg tenker på Hans Nilsen Hauge og haugianerne.


hvor viktig var den type folkelig bevegelse som en del av av %eee lutherdommen her nord?


ja da er vi jo framme på sent syttenhundretall og tidl£ og på attenhundretallet.


jeg mener at %eee dette spilte en veldig stor rolle.


så de kristne skal ikke bare stenge seg inne i kirkene og senere på bedehusene og sånn de skal ut i samfunnet.


%eee de skal delta i næringslivet det har mange vært opptatt.


%eee men ikke minst altså de skal de kan danne %eee foreninger for mange forskjellige altså gode formål men behøver ikke være religiøse formål nødvendigvis.


og altså koblingen til demokratisering er sterk etter min mening på grunn av at den foreningskulturen som oppstår på attenhundretallet virker i seg selv demokratiserende.


altså myndiggjøring er et stikkord her %eee de %eee blir oppdratt gjennom foreningsliv til å liksom ytre seg og delta i samfunnet på helt andre måter enn før.


og dette er bevegelser som også appo£ appellerer til de lavere samfunnslagene?


det er klart de som tidligst når bredt ut det er nettopp de religiøse.


men så får vi også store sånn %eee nokså folkelige bevegelser lenger ut på attenhundretallet og da vi får sånn som avholdsbevegelsen altså vi vi får velgjørenhetsbevegelsen.


men men da da spaltes vel også e£ holdt på å si lutherdommen i to fordi haugianismen er jo også i opposisjon og for så vidt forfulgt av statskirken ikke sant?


absolutt %eee Hauge i sin første periode han kritiserte jo prester bitende og etsende.


%eee men haugianismen mistet jo en del av det opposisjonelle preget etter at Hauge hadde sittet mange år i fengsel da.


men hvis vi ser på de samfunnsmessige konsekvensene altså så så er det nok mer et samvirke.


og det er en vik£ et viktig poeng med lutherdommen.


at med denne toregimentslæra og sånn at mange generasjoner av nordboere er oppdratt ikke til å se på kirke og stat som motpoler.


men ser på dem som altså to ting som begge er etter guds vilje og som da %heh er er forent da i Norden.


men dette har ganske store konsekvenser for vår politiske kultur for man ser ikke på staten som en fiende.


me£ %eee nå nå forenkler jeg veldig da men altså staten den er også noe som jeg som enkeltperson har en del i.


så du vil mene at %eee en del av forklaringen på denne høye tilliten som vi har i i nordiske samfunn til s£ staten kan ligge i i denne reformatoriske bevegelsen?


bare helt kort fantes det lignende bevegelser i andre nordiske land som haugianismen?


%emm grundtvigianismen i Danmark gjorde seg gjeldende %eee men den ko£ den kom seinere.


i Sverige så fikk vi %eee så kom ble liksom disse foreningsdannelsene de kom seinere og var svakere.


så altså haugianismen er nesten unik men vi får denne veldige oppblomstringen av foreningsliv i løpet av attenhundretallet i alle de nordiske landene altså.


vi tangerte det jo så vidt men altså %eee hva slags syn vil du si at lutherdommen og den lutherske trad£ %ee lutherske tradisjonen har hatt på arbeid?


det er jo også knytta til det mange vil assosiere med med %eee med protestantismen altså den den det Max Weber kalte den %eee %ttt %eee protestantiske etikken.


ja synet på arbeid er faktisk også veldig interessant.


han sa at det var akkurat like fint å være snekker.


eller altså tjenestejenta som feide golvet gjorde %eee en like en %mmm Gud velbehagelig tjeneste som biskopen som stod og preket.


så altså det var like fint å være kroppsarbeider som å være høyt på strå i samfunnet.


og dette her altså det ble jo ikke fulgt opp i praksis men det lå der som et ideologisk fundament.


%eee hvis du kan arbeide så skal du arbeide selv om du ha£ er rik og har råd til å la være.


sånn at det er altså en sånn egalitær impuls i dette kan du si.


og igjen det blir veldig mye syndet ka£ %heh syndet mot idealet men det ligger der som et ideal man på en måte ikke kan komme bort fra.


så det er %eee så synet på arbeid er viktig altså alle skal arbeide men alt arbeid alt ærlig arbeid da er like bra.


men denne weberske tanken da da er det jo som om tro og profitt går opp i en høyere enhet vil du si at det treffer %eee lutherdommen eller er det mer %eee rammer det kalvinismen %eee hardere?


nei men nå satte du fingeren på noe veldig viktig for Weber er noe som kommer opp med en gang når man i norsk sammenheng snakker om protestantisme og næringsliv og sånt noe.


%eee men %eee Max Weber altså han %eee det han var %eee det han skrev om i sine berømte verker om protestantisk etikk og kapitalismen.


det var jo med utgangspunkt i andre protestantiske konfesjoner.


men det var til dels %eee religiøse retninger som trodde mer på, for å bruke et vanskelig ord, predestinasjon, altså forutbestemmelse.


men altså d£ det Weber skrev for å prøve å konkludere %heh det passer ikke så bra på lutherdommen.


lutherdommen hadde helt fra starten av en viss sånn anti-kapitalistisk tendens.


og det var også sånn at haugianerne i Norge de var ikke bare interessert i å tjene penger.


så så så Weber er ikke liksom riktig så mye vår mann når vi skal forstå lutherdommen som hvis vi skal forstå %ttt andre protestantiske retninger.


%eee jeg tenkte at vi kanskje kunne snu på det til slutt %eee ved å begynne der vi er nå.


%eee altså, vi har altså endt opp med noe som gjerne refereres til som den nordiske modellen da.


selv om vi vet at den fins i i flere ulike tapninger.


%eee vi har vært innom tillit men den innebærer jo også sosialdemokrati velferdsstat betoning av likestilling mellom kjønnene universelle ordninger.


%ttt skulle du oppsummere hva vil du si er det viktigste ingrediensene i den lutherske arven altså sånn som det har blitt forvalta politisk og kulturelt i våre nordiske samfunn.


viktigste elementene i den lutherske arven.


jeg vil si at de to viktigste stikkordene da er tillit, som du har nevnt, og likhet, altså egate£ egalitarisme.


men om dette altså med %eee velferdsstaten som et utslag av lutherdommen det er det veldig mye å si.


det har vi sannsynligvis ikke tid til her.


men det er %eee det er mange koblinger som går både på denne her egalitære tendensen, altså til å ikke gjøre stor forskjell på folk.


det er også noe med tilliten til enkeltpersonens %eee både evne og mulighet til å gjøre seg gjeldende som har med mindretallsrettigheter og sånt noe å gjøre og som legger til rette for pragmatiske politiske løsninger.


altså til Norden så vil man gjerne ha kons£ vil politikere gjerne ha konsensus mens i en del andre politiske kulturer så gjelder det å få énogfemti\femtién prosent av stemmene og så blås i de niogførti\førtini andre ikke sant.


så ja det var et langt svar men %eee det var altså tillit og lik£.


hallo alle sammen og velkommen hit til Nasjonalbiblioteket.


hyggelig med alle som følger med hjemmefra, og særs hyggelig med dokker\dere som har kommet i kveld, når også reperatørene kommer.


det skal handle om barne-tv, om dukketeater, om humor, om barn.


jeg jobber med program her på huset, og før jeg nå forlater denne spoten, skal jeg ønske velkommen til kveldens gjester, Liv Guldbrandsen og Yousef Hadaoui.


to reparatører er tross alt bedre enn ingen, men aller først altså Pompel og Pilt.


hei hei folkens, til dere der hjemme, mitt navn er Yousef Hadauoi og jeg har gleden av å ha med meg Liv Guldbrandsen her i dag %overlapping.


og som ikk£ kanskje ikke er like skummelt som dette fordi jeg synes dette var litt skummelt.


nei, altså jeg veit jo at du er veldig redd for Pompel og Pilt så jeg så jo også at når dette var så så du sånn stivt ned %heh.


og jeg blir jo egentlig mest veldig glad, men jeg husker når jeg var liten så var jeg veldig redd og det er klart at den dokka jeg spiller er sånn nydelig søt og har øyne som kan blunke.


og %eee når barn ser den så faller de gjerne bakover først fordi de blir så %foreign, og så går de inn for å kose, og så vil de gjerne putte fingre i munn og øyne, som man vil på ting man skal undersøke når man er barn.


men %eee nei de har en helt annen %eee de %eee den er ikke av denne typen her nei %mmm.


og det skal vi komme litt nærmere på litt seinere fordi først vil jeg bare %emm snakke litt generelt om Pompel og Pilt, for det ble jo først vist %eee på tv i nittensekstini.


%eee og det var jo en type protest da kanskje mot %eee mot %eee dere andre som har litt sånn type lærings£ %eee at i barne-tv da.


%eee det her var jo litt mere sånn fritenkende og surrealistisk, %eee og hva %eee kan jeg spørre deg først, hva er ditt forhold til Pompel og Pilt?


%eee jeg tror det er %eee %eee sånn som mange andre sitt at dette jeg er jo liksom jeg er født i syttifire, så det betyr at jeg har sett reprisene.


det her ble jo repres£ du er jo yngre enn meg igjen, så når hvis du så dette ja hvis du er født i åttien og du har minner om dette så er det klart at.


ja, jeg tror det var åttiseks jeg så det her %eee første gang, hvis jeg ikke tar helt feil så var det noe repri£ %overlapping.


det var fordelaktig på en måte å være f£ liksom én kanal fordi %heh da er det litt sånn det vi viser det ser du på, altså men jeg hus£ jeg så jo på den gullfisken også som var egentl£ på bare klokka kunne jeg ligge å se på sånn å vente på \barne-tv.


%overlapping %heh men %eee for å si det sånn, det er Pompel og Pilt, det er de som er hovedkarakterene her.


%eee Pompel er kanskje han som er litt mes£ %emm mest %foreign eller som styrer showet, men som aldri som kanskje er litt den feige også her for han sel£ sender alltid Pilt inn for å gjøre ting, og så er de to reparatører.


ikke sant alt går jo litt gærent, men %eee du merker jo også når de hvordan de snakker, altså Pompel er jo den voksne han er en voksen mannestemme, mens Pilt er er litt mer sånn yngre og snakker litt mer %eee er litt mere sånn uti uti munnen liksom.


men %eee og og det jeg tror mye av akkurat det du snakker om der det der å lage en karakter som er den sjefete, men egentlig den litt feige som det er jo et veldig klassisk humorgrep mhm\ja.


%mmm og de var jo veldig tidlig ute med dette her, fordi du har jo sett noe sånn lignende %eee som ko£ har kommet etter hvert da med med to sånn folk som ikke klarer å gjøre ting %eee.


ja, hva heter de igjen de derre to naboer holdt jeg på å si?


ja du har jo Helland og Halvan blant annet, så %eee men %eee vaktmester Gorgon for det her %eee det sitter den sitter dypt inne.


ja, men har du noen egne opplevelser med det sånn utover at du så det på tv?


ja %eee jeg tenkte å komme til det seinere, for£ fordi vi skal vise flere klipp her i dag, så men men bare sånn for å bare %heh bare for å snakke litt om han da fordi det er han er jo en vaktmester som virker som om han går på noen sterke drugs.


for han jeg veit ikke om øya hans er igjen hele tida, eller hva det enn er eller om det er bare det at det var veldig %foreign og dem ikke hadde råd til å bare putte på noe øyne, for han går jo rundt og er jo helt og bare dukker opp og er s£ skummel og så virker det som.


så har jeg ikke skjø£ p£ skjønte jeg aldri om han hadde noe familie fordi det var jo noe sånn familiebilder der med Gorgon-familien og den ungen som alltid var sulten og og er de %eee jeg vet ikke har du noen %overlapping er den er den det er hans barn?


jeg jeg har alltid trudd at det er hans barn ja.


%aaa hvor er barnevernet der liksom det for %heh for han har aldri fordi du ser jo aldri de to i samme scene.


å så det er det du tenkte ja %overlapping at den han kan %eee ikke sant, men tenkt£ ja.


ja at det ikk£ hvorfor er den kiden alltid aleine og skri£?


fordi %eee det er jo en av karakterene der, også.


altså her har du så mye interessante tanker, kanskje mest for en psykolog egentlig, men allikevel ja.


er ikke langt komiker psykolog det er liksom men også har du jo %eee migrantene.


ja det er ganske gøy òg ja ja migrantene kommer, og d£ og har %eee altså ha£ %eee vi må, de er jo også utrolig søte liksom, og de dukker bare plutselig opp så men de lukker opp døra så er det sånn å migranter, vær så god.


ja fordi %eee fordi når %eee jeg forstod det sånn, det er ikke immigranter da?


altså jeg tenker at det er det litt fordi disse dokkespillerne her, de er jo veldig radikale mennesker ikke sant.


jeg jeg tenker at de har putta litt inn sånn som alle som lager barnehumor gjør.


jeg tolker det hvert fall sånn, men jeg har ikke spurt noen av dem da.


det var det ble produsert av Bjørg og Arne Mykle i samarbeid med Ebbe Ording.


en av de, altså noen av de dokkene som er kjempeviktig for hele figurteaterkunsten i Norge trur jeg.


det tru£ trur jeg man kanskje kan si ja.


det er det er over titusen medlemmer der %heh så så det har jo satt et støkk i folk.


ja %heh ja vi som ble narkomane på grunn av Pompel og Pilt %heh, ja.


vi vi som fortsatt har traumer ette£ så men %eee så så de du har jo jobba med dukketeater.


har du b£ b£ ha£ er det her du henter inspirasjonen din fra, eller?


ei£ li£ litt sånn både og egentlig, altså jeg kjenner jo bare når jeg ser på det nå så synes jeg det er veldig stas når de går sånn rundt, og så tenker jeg sånn, au det er vondt å holde armen så lenge det ikke sant, de har så lange strekk med %eee det.


men utover det så synes jeg jo liksom at vi veldig mange jeg veit om som driver med dokketeater har jo et egentlig et mye høyere spillenivå liksom, og hele den derre med de her knølete\klønete armene og sånn.


men det jeg synes er gøy med det er jo det at de bare de virker som de liksom skikkelig sånn nei her s£ her nå bare lager vi lysende baller over hel£ vi driter i om de forstår det liksom.


her bare og det syns jeg jo ve£ jeg liker jo den grenseoverskridende %eee greia der, og og jeg tror at det absolutt har vært et poeng å ikke lage sånn, vaske tenner nei, vaske-hender-pusse-tenner-tv ikke sant, vær lydig mot herren og ikke sant.


ja, de er liksom frihetlige folk da ikke sant.


det er veldig fint å vaske hender, men det er liksom et eller annet med at hvis all kulturen på en måte er at barnet ikke er perfekt sånn som det er sånn at du skal ikke underholde barnet.


barnet skal få underholdning, også skal barnet bli bedre og flinkere.


ikke sant, det er jo veldig mye barneunderholdning som er sånn.


det opplever jeg ikke at de bryr seg filla om liksom.


jeg tenker ikke at de tenker at barnet skal bli bedre av dette.


jeg tenker at de ska£ %heh %overlapping, jeg tror kanskje ikke de tenkte at det skulle lage titusen i en gruppe som sier at vi fikk traume, det trur jeg ikke de hadde som mål, men hvem veit altså?


men tenker du at dem tenker at barna skal bli verre av dette kanskje, eller?


ja fordi fordi nå£ %eee når du driver med dukketeater %eee når du ser de dukkene her, tenker du at dette er gjennomført arbeid fordi dem det er jo ganske stivt, og det s£ og de øya og det det er mye her som virker som om dem har prøvd å gjøre det skummel£ også.


det hender jo man %unint nei det har det ikke tenkt.


jeg prøvde å putte på litt sånn %foreign eller sånn de£ %eee i bakgrunnen, og da blir det jo ti ganger verre, og det er sånn og det er liksom den skauen dem går igjennom, og det er liksom det virker som om dem på en måte har gjort alt for at det£ for å skremme livskiten ut kidsa da %heh.


ja men altså ka£ kanskje %eee altså jeg bare tenker at det er jo også veldig svart-hvitt da fordi har de liksom.


jeg jeg prøvde å gå innom jeg var innom N_R_K\NRK i dag også prøvde jeg å gå innom på oppe der hvor i systua, for der lager de liksom veldig mange av dokkene ikke sant på N_R_K\NRK, for å spørre om de hadde fargebilder fra %eee disse denne scenografien fordi det kan jo hende at det har vært helt nydelig.


tenk om det har vært supermagisk, også har de sett også er det sånn oi %heh det var kanskje litt hardt, for det er klart med det her skarpe, svarte lyset og.


nei det t£ mangler jo bare litt skrekkfilmmusikk så er vi jo helt der det, det er klart.


jeg håper ikke du har tenkt til å dra fram de dukkene her igjen %eee til ny generasjon nå.


altså jeg skal vurdere det, det skal jeg gjøre, kommer plutselig inn i Fantorangen liksom %overlapping %eee %heh det er Pompel og Pilt, Fantorganen ja.


ja det er jo %eee hva %eee hva tenker du når du ser det her?


tenk deg hvor mange ganger de må ha brukt tenk hvor mange opptak de må ha tatt med å få få til det derre fallet bort, vi snakker om veldig mange folk som har vært med på å lage det her da.


det er veldig stort nei jeg si£ det er kjempeskummelt, jeg syns det er så skummelt.


ja fordi %emm jeg må fortelle en historie.


jeg har jo to %emm eldre søsken, to søstre som %eee %eee som jeg pleide å se på tv med.


og og det la jo s£ mine storesøstre merke til, så de gangene jeg ikke gjorde som de ba meg om så skremte de meg med å nå kommer Pompel og Pilt og skal ta deg, og det var det verste, også jeg hus£ da var det var sånn og det å se det.


men ble du sånn var det sånn gøy redd, eller var det sånn ekte redd?


det var ikke sånn ikke fang meg, det var ikke sånn nei nei %overlapping ikke Pompel og Pilt ja ja.


så det var virkelig det var ille altså og da da mener jeg og jeg %eee jeg var jeg var heldigvis ikke den eneste som %eee for jeg hadde jo i i barnehagen i den vennekretsen min og barneskolen så var det flere som hadde traumer fra det her, og %heh og det her skulle liksom være barne-tv.


hva %eee altså du som jobber i barne-tv, er det sånn?


tar du avstand fra det her det er dét d£ dere.


ja %heh aldri aldri ja %heh ja ja ja %heh.


jeg må hele tida ta avstand fra nyheter som jeg ikke har med å gjøre, så da lurer jeg på om du også tar avstand fra det her?


altså %eee altså n£ jeg klarer ikke det.


jeg syns liksom jeg syns he£ jeg syns %eee ideen er liksom kul.


ikke sant det som jeg tenker for jeg har også drevet mye med scenegreier for barn, men da er de veldig ofte i sammen og du kan se når de hvis de blir redde.


sånn jeg har noen ganger skremt barn så de har begynt å gråte, og da må man øve på å ikke gjøre det ikke sant, men men du kan ofte vurdere underveis og kjenne på stemninga og skjønne sånn nå har vi godt for langt, eller så sitter de gjerne sammen også er voksne der.


det du ikke veit er jo hvem er de hjemme med når de ser på tv, og veldig mange barn ikke sant.


det ja ikke sant vi har det er jo hundretusener.


de sitter jo aleine og uten voksne fordi vi sier jo at vi lager tv barne-tv for barna, men vi lager det jo egentlig for at de voksne skal ta en liten powernap, men sånn at det betyr at mange er aleine.


%mmm fordi apropos apropos ikke lykkes så godt, fordi %eee dette her skapte jo %eee ganske mye %eee.


det skapte et skille da fordi du har jo lærerne på en side som som ikke syntes dette var innafor i det hele tatt, %eee også har du liksom kunstnere og %eee altså psykologer også synes ikke dette v£ var.


og du som jobber på en måte i barne-tv eller vi begge veit at når du er var p£ på N_R_K\NRK da så må du gjennom en del ledd før du kommer.


hvor gikk det gærent her, fordi fordi det må jo altså det må jo ha vært noe, altså jeg tenker når noen kommer inn på kontoret og sier, du jeg har en ide her %eee Pompel og Pilt og.


jeg har blitt sensurert noen ganger hvor jeg har vært rasende, hvor folk har sagt sånn dette kan du ikke lage, og jeg er sånn herregud e£ kunsten og sånn, også har det gått tre timer eller en halv uke også har jeg tenkt sånn å tusen takk for at jeg ikke fikk lov til å gå videre med det, fordi det er lett å bli grepet, det er det.


jeg husker en gang så spilte jeg med en annen dokke enn det jeg gjør nå også skulle vi lage en scene hvor hun var redd for barnevakta si, og inni det så %eee så.


vi bare, du veit man spinner av kreativ og har dårlig tid ikke sant, også også lagde vi en idé om at hun barnevakta ikke sant også sier hun, nå skal jeg lage middag, også ser da den dokka jeg spiller ikke sant at å og på kokeboka så står det hundre oppskrifter med dokker i.


også hadde vi sånn også k£ kakker også står hun sånn med hendene ved siden av brødfjela hvor hun skal skjære gulrøtter, så kommer det sånn kniv ned bam rett ved siden av hånda, også spiller vi med sånn, så tenker vi sånn ja men hvis vi skal gjøre det ordentlig la oss lage en referanse til den og den skrekkfilmen, så er det gøy for de voksne.


men hadde vi med %unint bom bom bom bom også %unint, og vi bare adda på og syns det var så bra og bare viser til kollegaene våre, redaksjonssjefen og sånn.


se nå skal du %heh se hva vi har lagd ikke sant, og alle bare, er du helt gal liksom, altså dere kutter kniver rundt hånd£ og hodet til dokka som er et barn.


vi hadde lagd sånn animasjon med bilde av sånn pastarett med sånn dokkelemmer som stakk med sånn ikke sant, og vi bare jammen kjære vene, må ha plass til kunsten ikke sant også var det sånn ja men folk er tre år da ikke sant.


de elsker liksom, de ko£ holder bamsen sin om natta, dere bare ikke sant, og det er noe med å liksom man kan bli revet med.


man kan bli revet ned, og jeg trur akkurat det der å huske på at når du lager underholdning for barn så må du liksom tenke he£ det må du hele tida tenke må ha med det ba£ barnet hele tida, også vil jo noen bli redde for alt mulig ikke sant men men så mange som det her det er.


nei det er d£ det har gått gærent et sted der, trur jeg.


ja var bra du endte i den konklusjonen der ja %mmm.


det på en tid hvor filmrull er veldig dyrt, så dette er dyrt så jeg tror at de har tenkt sånn vinn eller nå satser vi, og da er det ikke noe stille altså de har sikkert tenkt sånn, kompromiss er kunstens verste fiende hilsen Picasso %heh mhm\ja.


men %eee %heh men tenker du %eee fordi dette har jo gått, altså det skapt jo blest også har det gått i reprise.


det gikk jo første gang i sekstini, syttiseks også gikk det nittensyttini igjen også åttifem, og i åttifem så ble det b£ bestemt da at den ald£ at det aldri skulle vises igjen, men det skjedde jo ikke fordi i nittifire igjen så var dem på igjen.


hva er grunnen til at nå når du veit at dette på en måte skaper %emm frykt da hos kids, også viser du det om og om og om igjen.


je£ jeg tror det er fordi N_R_K\NRK er en kjempestor arbeidsplass.


det er liksom tretusenfemhundre mennesker som jobber der, og dette er liksom et av Norges største fagmiljøer på å lage barneunderholdning, og det ledes av stadig nye mennesker, og jeg tror at pendelen og diskusjonen der går sånn og ett og noen år så er det sånn.


ja vi må ha Trond-Viggo nakenhet og kroppen vår og sånn, og andre ganger så er det sånn ikke snakk om sex, ikke snakk om sex, også går det tilbake igjen også er det sånn det er veldig bra med noe sånn, skal vi lære barna å lese, også går det sånn nei kan det ikke være noe sånn surrealistisk?


alle ligger på gulvet også kommer det dråper, det var lurt, men jeg tror at de der diskusjonene om hva er det som er bra for barnet, de veksler jo i samfunnet vårt hele tida ikke sant og eller hva er det som er bra kunst og kultur, det det pendler jo og absolutt veldig mye her.


og du må huske på også at det er liksom en rar blanding syns jeg med barne-tv og N_R_K\NRK fordi familie, foreldre flest de er sånn, de får et barn og da er blir de kjempeopptatt av å ha liksom økologisk %emm %eee maling på veggene og ikke noen giftstoffer og sånn, men de diskuterer faktisk veldig veldig lite hva barna ser på barne-tv.


så egen£ du kan gjøre veldig mye egentlig.


det stiller s£ store krav til de som jobber der, fordi det kommer egentlig l£ ganske lite kritikk inn.


de gangene det er så er det gjerne av religiøst merke, ikke sant at du kanskje har sagt noe om homo eller noe sånn, da er det noen som reagerer på det, men utover det så er det det er en jeg tror det er en sånn.


jeg tror at sånn som når du ser der det er et visst mellomrom mellom hver gang du sender det òg.


det har vært en diskusjon imellom ikke sant.


også dukker opp en sjef fra Nesodden igjen som lar det her.


ja fordi det er nettopp det, for jeg kjenner nemlig én venn.


jeg spurte så mange venner, er det noen som har positiv erfaring med Pompel og Pilt, og jeg fant én.


nei hun er ikke fra Nesodden, men hun har vokst opp på folkehøyskole og liksom lekt mest med stein altså og vært eksponert %heh fra veldig ung alder med sånn mere sånn avantgarde kunst og ikke sant.


du kan få denne sokken, sånne ting, og for hun bare var sånn å Pompel og Pilt å ikke sant dette er så avansert ikke sant ja.


ja så hun elska det, så og det kan man kan jo si da at la oss si at hun bare det ikke bare er anekdotisk ikke sant at hun %eee ikke bare er litt sånn spesielt menneske som kanskje trenger terapi på en annen måte ikke sant, men at hun på ordentlig kanskje la oss si at.


tenk om det var sånn da at det hun har er uttrykk for et å være et avansert barnepublikum skjønner du?


det er både det at det er en del aggresjon ikke sant, og det liker ikke barn, men det er og det med humor på konflikt er jo noe du bruker mye, også er det at det er uvant.


kanskje hadde dette vært kjempegøy hvis ikke han var så sinna i uttrykket?


og at de ikke var så %unint Pilt også er så hun har så små %unint %unint så liten munn når hun snakker liksom.


hun blir så og de har så stirrende øyne og ikke sant.


ikke han da han er jo helt sløv, men se på henne da.


hun er jo redd hele tida ikke sant og og de %eee og alle armene også.


de viser jo hele tida for barn som snakker så godt kroppsspråk som de gjør så er det jo sånn de hol£ de holder ja.


fordi det %eee for meg da så va£ det det er det var øynene som var det skumle her, fordi hvis du ser på øya til Pompel og Pilt, det er et eller annet %eee som og det spisse ansiktet som på en måte det er jo ja.


er litt sånn Øst-Europeisk dokkeinspirert.


%heh så nei men skal vi ta også se et klipp til så, da kjører vi i film.


og Liv, altså du ser jo se£ selv altså når du når du når den ungen dukker opp og du ser jo måten dem zoomer inn på, også det er den den brutale %eee %foreign %eee.


du ser du du skjønner jo hva jeg mener når jeg.


men du, jeg nå skal jeg prøve liksom %eee i min kamp for på en måte yrkesfeller her nå.


er ikke det kamera sitt ansvar, altså når de bruker en sånn skrekkfilmestetikk?


hvor mye alkohol har vært inni bildet, eller kanskje noe sterkere drugs enn det her.


fordi det det å skrive fordi det her sitter du og skriver et manus, og så sitter vi og kaster ball, og så sier du, ja ja og så skal ungen og så må ha ungen ha mer mat også g£ Gorgon som bare står bak i som står bak den derre gardinen og bare.


ja som er jævlig sulten, som ikke blir fora så %eee d£ jeg må spørre deg Liv.


er dette her innafor i redak£, tror du at det£ dette her kunne gått på reprise i dag?


kanskje da sier vi sånn, nå får det være nok her i landet.


fordi fordi greia her er jo på en måte %eee sånn som du nevnte i sta at dette er jo storproduksjon, men for meg ser det egentlig ikke sånn ut fordi e£.


fordi du tenker at de har brukt samme dokka som Gorgon og lille-Gorgon?


er ikke Gorgon barne£ det bare smekke på en sånn derre %eee så er så er det baby-Gorgon liksom.


ja, men er ikke det egentlig veldig lurt på en måte, jo ja?


jo du sparer jo inn litt på tid, altså for meg virker det mere som dette har blitt gjort på veldig kort tid da, eller at det er sånn du %eee du vi må ha noe dukketeater %eee i løpet av uka vi.


desto vanskeligere å %overlapping en dokke da mhm\ja.


ja ja nei det trur jeg ikke det hele tatt, og det er ikke det eneste dokketeateret, for du husker jo også så du på Harold Nelson og Pernille Nelson altså det er faktisk veldig skremmende det óg, men det er litt lysere farger, men det er noe veldig rart med den gamle mannen og hun unge jenta óg.


det er jo liksom ja og de hadde mange andre óg %mmm ja.


det dukka jo opp på den tida altså jeg tenker det var jo litt sånn gullalder for dokkespillere da, sjøl om det er stort sett to familier som driver med det her liksom Strøm og Mykle ikke sant og men allikevel så var det jo mye det var mye dokker.


da har dem på en måte %eee og fo£ fordi hvis du skulle på en måte sammenligna det du jobber med i dag med %eee med Fantorangen og de %qqq er det hva er forskjellen i tanke, og %mmm måten dere tenker på når dere lager barne-tv nå og det du liksom føler her da, når du ser det her?


%mmm jeg tenker at %eee at %eee vi %emm kanskje v£ v£ vi prøver nok ut mye mer, det trur jeg.


har dere flere er det mere a£ retningslinjer?


det er ikke det vi vil, og det betyr ikke at innimellom så blir barna skremt, og det hender for eksempel sånn la oss si at de krangler ikke sant, la oss si at vi spiller at karakterene krangler så er det alltid et eller annet barn som da er det noen som gråter veldig høyt og blir grepet av det fordi det er et drama, vondt å krangle liksom eller noen mister.


%eee vi har fått noen reaksjoner, for eksempel en gang så så sugde Fantorangen opp smokken til Fantus i støvsugeren og det veit vi at det var flere som virkelig ikke sant måtte gå fra rommet når de så det fæle som skjedde der, altså det ble alt for sterkt og måtte gjemme seg bak puta og ha£ har det grusomt ikke sant og.


så at det er klart at du vil jo liksom %eee treffe på veldig vonde og vanskelige ting i småfolks liv, men jeg tror ikke vi hadde t£ vi hadde nok ikke tatt sånne sjanser som det her nei.


ja fordi hvis det %eee la oss nå si at dette hadde blitt vist i dag.


jeg tror begge, jeg tror begge, og jeg tror at det er en evig kamp og en dynamikk mellom de tinga, tror jeg, også det det tror jeg er lurt fordi det ene er at det går an å være pedagog og og hun er jo pedagog hun Bjørg her ikke sant også e£.


nei %heh hun er utdanna pedagog, men så er det foreldra på en måte.


altså faren til han Arne der er jo Agnar Mykle, veldig berømt %eee forfatter i Norge, også er mens egentlig er det hans kone nummer to, Axeliane Mykle som er den store kunstneren tror jeg, sånn og den som på en måte er dokke %eee f£ familiemenneske der men %eee nei %eee jeg.


nå skal jeg ikke ha fordommer her men Axeliane da liksom.


det er det er liksom nå skal vi liksom skeie litt ut og d£ tenke nytt og.


ja da får du du jeg ser du går rett i Nesodden-fordom med en gang.


tror du at de er vaksinemotstander også de %overlapping %heh?


hans har jo faren hans har jo skrevet om seksualitet og blir dratt for retten, altså dette er dette er folk som kommer fra grenseoverskridelse, og jeg tenker at %eee eller sånn som syns der hvor det er nødvendig da gjør vi det, også får vi ta støyten også kan du si kanskje generasjonene har gjort det på litt forskjellige måter da.


men l£ l£ la meg spørre deg, hvis du hadde nå?


altså jeg veit ikke hvorfor jeg fikk liksom ansvaret med å.


jeg tror det er dokkespilleren i meg som ikke %heh bare.


s£ vi forsvarer veldig hardt Pompel og Pilt kjente jeg nå ja %mmm.


men la oss nå si, hvis du hadde fått en %eee en jobb nå da og dem har sagt, du %eee Liv kan du ta også fornye Pompel og Pilt, ta også %eee tjuetjueto Pompel og Pilt, hvordan ville det sett ut?


v£ hvis du fikk frie tøyler til å nå kan du gå inn å å ordne på dukker og fjerne Gorgon helst, %eee eller hver£ hvert fall gi han et par %eee gi han noe briller.


ja her er det liksom du som er redd sjef men unntatt Gorgon da ja ja ja.


ja nei altså hvi£ hvis du nå %eee v£ hva er det første du ville tenkt på eller sånn?


nei jeg tror jeg ville tenkt på helt sånn tekniske ting først som er sånn bevegelighet, eller noe som kan nyansere det derre litt stive, redde uttrykket også.


det med at a£ fordi nå er armene veldig altså dem.


jeg tror man det her må man bare la være akkurat sånn også må man heller lage andre ting, men det men det jeg tror er jo litt sånn det derre med humor og barn ikke sant, jeg tror at det er egentlig så kan de de kunne ha hvis det var løst litt annerledes da ikke sant.


fordi det er jo ofte det er jo så %eee hu£ barnepublikummet er så %emm det de %eee vokser jo også har de veldig mange ulike stadier, sånn at det du har liksom et publikum som er sånn veldig i bevegelse og også hva de synes er morsomt forandrer seg veldig veldig fort.


så jeg trur at %eee jeg trur at det er der man måtte løst det mest da.


de har jo veldig mye humor på konflikt liksom, og jeg syns ikke det er så v£ godt gjort.


og det at de må gjennom den skumle skauen og sånn det.


ja jeg tenker at det jeg liker egentlig litt det at du ser de liksom komme gående, men den den er jo full av mose og det er jo kratt og fælt ja ja.


jeg trur ikke hadde klart å lage noen ny Pompel og Pilt.


du tror ikke det så du du tenker at dette er noe vi bare %eee men så du er veldig å£?


dette er et skritt i vår utvikling, tenker jeg ja.


nei ikke i det hele tatt, men jeg tror også det er det jeg tror som er altså kjempefint med det da ve£ uff.


jeg det er liksom noe med at når folk setter ut aksen der sånn så blir det veldig mye plass til å gjøre andre ting, ikke sant, og v£ vi har jo barnekulturen i Norge er veldig ung på en måte ikke sant, altså vi har jo vi har okkupert land veldig lenge.


hovedstaden vår, kulturelt, fungerte veldig lenge fra Danmark.


veldig mye av det vi fikk som litt sånn religiøst %eee vi hadde strenge sensurlover her lenge, altså du veit at etter krigen når på en måte sånne som Alf Prøysen og Anne-Cath og Inger Hagerup var involvert i det.


de satt på kafe og diskuterte, hva kan vi gjøre med barnekulturen i Norge?


disse folka, Inger Hagerup og Alf Prøysen går jo inn for å oversette Pippi.


de får så masse kritikk, ikke sant, for å lage det man kaller på en måte nonsenskultur, eller m£ å£ kultur som skal være moro for barna sin skyld ikke sant, hvor det ikke er sånn, vær forsiktig lille hånd hvor du rører ikke sant ikke sånn men sånn.


de får lov til å være akkurat som de er og de har et kjempepotensiale for å kunne oppleve fol£ ting sånn som alle folk har, men men så er spørsmålet, og det tenker jeg at det er helt tydelig at disse folka har hatt.


de har hatt veldig høy forventing til at barna kan ta imot dette på en seriøs måte.


de er ikke så smarte eller %heh di£ det klarte de ikke, men men jeg men men jeg tror kanskje at det var en veldig nødvendig ting i vår utvikling.


i vår barnekulturelle utvikling så tror jeg det var nødvendig.


også trur jeg at når det kommer til sånn jo men det kan hende vi klarer å ha to tanker i huet på en gang, at du både klarer å tenke, her er det veldig små folk som vi skal ta %eee å man får helt utslett av å si ta barnet på alvor men ikke sant at her er det små folk som vi skal på ordentlig tenke at er intelligente sjøl om de er veldig korte.


også samtidig tenke at, men vi kan ta hensyn til i at der hvor jeg skjønner at han Gorgon ikke fins så er du overbevist om at han gjør det, ikke sant, og det er jo liksom noe av det gøye med barnepublikumet også, at de har en så absurd stor forestillingsevne, mens her blir den på en måte brukt litt mot dem da og det er jo det jeg tenker du gjør når du skremmer barna veldig.


det er at du tar ikke hensyn til at det er på ordentlig, at de trur det på ordentlig liksom ja.


tenker du at de ha£ hadde friere tøyler til å tenke mer kunstnerisk på den tida enn det du på en måte har noe på N_R_K\NRK eller er det %eee?


fordi nå har du %eee tenker du at det er litt mer skrenka inn på %mmm %eee for hvilke muligheter man har til å lage %eee ten£ %eee nye ting?


ja, eller jeg trur i alle fall og jeg kanskje det kanskje det er bra i denne sammenhengen i hvert fall, så kan det hende en£ ja.


jeg tror det er %eee jeg tror vi ja jeg tro£ jeg tror det.


dette er jo liksom på den tida, eksisterer ikke samfunnet for høy moral og sånn på den tida?


jo jo det er jo liksom strengere tider da.


ja da eller nå, altså jeg føler jo at det er litt motsatt nå, det med å lage humor nå.


folk blir jo m£ mye mer krenka eller det er hvert fall lettere å si fra da enn det.


ja eller er ordet krenka noe som vi har funnet på nå men som har eksistert i andre former hele tida ikke sant.


det er jo jeg husker jo det har jo vært masse humorprogram også før hvor du får liksom tusenvis av klager, og folk faller av stolene sine og får vondt i hjertet, og de får flass og d£ d£ håravfall liksom, men man har ikke sagt at man har ikke anklaget dem for å bli krenka.


jeg bare opplever at noen ganger da så bl£ det krenkabegrepet kom når det var andre grupper som sa at de blir fornærma skjønner du ja, så hvis du blir fornærma i det øyeblikket hvis jeg som kvinne for eksempel sier jeg syns ikke den sexy sekretærvitsen er %eee er god, å blir du krenka?


det er liksom de samme folka som føler seg sånn, tar du ikke spøk eller, skjønner du, men man tenker sånn vet du hva tåler du en springskalle altså er jo det man får lyst til å svare, men man sier jo ikke det, hvert fall ikke hvis man innimellom er på barne-tv så kanskje ikke ting blir streama %qqq ja nei.


her kom et lite innspill i krenkingsdebatten der.


ok %eee nå har jeg %heh jeg jeg sparte det verste til eller beste til sist, hvis man kan si det sånn %eee, hvis vi kan vise dette klippet her så kan vi snakke litt rundt etterpå.


%eee %qqq %ttt dette ble jo spilt inn i sekstini, og det var liksom litt samme tid som hasj og marijuana kom til Norge.


tror du at jammen ok hvor£ hvordan %heh hvordan skal du på en måte beskrive denne scenen her?


du altså men tror du ikke det er forløperne til Labbetuss egentlig den Moffedillen?


ja tror du ikke det er tidligere utviklingstrinn av %eee Labbetuss?


ja fordi Moffedille spiser jo nøkler og det.


spiser hun masse nøkler, og de trekker det ut gjennom det ma£ Moffedillen ja.


og hva %eee og hva er greia med Moffedille?


nei jeg veit ikke, men dører skal ikke låses.


det skjønt£ skjønte du ikke det, ja det er en Moffedille.


ja fordi det er jo en hund, er er det ikke en type %eee bichon frise %eee?


men du merker jo også sånn måten dem har den %eee den felemusikken.


du hører at den er litt sånn vridd eller sånn skrudd om til det m£ mere skumle enn, og det er jo et veldig st£.


det ja %overlapping skal ikke være for søtt, helt klart der sånn ja.


det er jo et bevisst grep her som og hva og hva har du å si til ditt forsvar holdt jeg %heh.


men tenker du at jammen er liksom tenker du på ordentlig, altså på ordentlig ordentlig, at de hater barna lite gra£ eller at til har villet skremme liksom, er det ja %heh for %overlapping ja %heh altså.


jammen også her sitter jeg nå %eee nå og jeg, med all respekt til %eee til til skaperne, og det£ dette har jo skapt på en måte blest og det det folk ikke husker jo ikke det %eee f£ folk husker det her og jeg kommer til å huske det her ut altså til jeg dør også det e£ dette.


ikke sant, men du kommer til å våkne skrikende ja.


det har satt et støkk i meg og det er sånn og jeg prøver det på en måte og %eee da jeg fikk dette %emm oppdraget her da og.


så tenkte du hva har Pompel og Pilt med humor gjøre, tenkte du ja.


veit du hva, nei det som skjedde var at jeg satt og så på den scenen en sen kveld også merka jeg at det kom tilbake ting jeg har fortrengt.


men de sa sånn, hvis du kommer hit roper jeg på Pompel og Pilt ja.


det var han, også når jeg skulle åpne skap, også fordi søstera mi sa at du Gorgon kan plutselig være bak gardinene og i skapet, det fø£ jeg turte ikke å åpne noen skap jeg før jeg var f£ før jeg fylte ti eller noe sånn så så det dette sitter jo i meg og jeg prøver nå å analyse.


dette er en psykologti£ psykologti£, altså for meg er det som å sitte hos psykologen her nå, så hvis du har noen piller for det her så.


du men ty£ det jeg tenkte litt var jo tenk deg nå om om liksom førti år så så blir jeg invitert hit til Nasjonalbiblioteket også sier vi sitter det liksom deg i en førtiårig versjon som sier sånn.


jeg har ikke sovet hele livet, jeg på grunn av Fantorangen, altså se på det klippet her også er det sånn %unint også sier du sånn, hva tenkte dere på liksom?


nei altså det var ganske kult på den tida da tenkte litt sånn grensesprengende med litt sånn ja sånn fabelaktige dyr og ikke sant ja.


folk sa det var Ganesha òg på samme tid ikke sant, altså ja også får jeg den i fleisen da, det kan jo hende det ja.


vet du hva jeg tar sjansen tenker jeg, ja og jeg gjør som mine forgjengere vi tar sjansen, så får vi heller %heh ødelegge en nasjon med barn så ha ha for kunsten ja nei da %heh uffa meg ja.


jeg håper ikke jeg har %eee gjort noe så må du plutselig nå fremover bare begynne med.


ikke lat som du tar hensyn til det, du har gledet deg til å si dette %heh, hadde så mye indre trykk nå du kan ikke si alt det også etterpå si sånn %eee men jeg tenker faktisk litt på deg óg nei det har du ikke gjort i det hele tatt.


jeg er invitert hit for å snakke koselig om Pompel og Pilt, og i stedet så får jeg ene anklagen etter den andre og du har helt klart litt for mye erfaring med illegale rusmidler, det har du helt klart, for ellers hadde du ikke bru£ kommet til det eksempelet igjen og igjen her sånn.


jeg bare nevner det, så det er ikke bare psykologisk du trenger %unint si.


hva hva tenker du om barn£ barne-tv i fremtiden på på en måte?


tror du d£ det kommer til å dukke opp noen sånn type eksempler som det her eller tenker du at vi?


å, det får vi håpe altså jo jo men jeg håp£ litt sånn som du sa da i i forbindelse med det her krenka-greiene, holdt jeg på å si, eller på den ene sida så tenker jeg sånn.


jeg ønsker meg masse diskusjon om hva vi lager på barne-tv.


jeg syns folk burde bry seg om det masse, også bør vi være uenig om det og og krangle og være opptatt av det, og vi burde være kjempeopptatt av barnekultur generelt fordi det er kjempegøy, og det er innmari mange som er flinke som %eee driver med masse ting.


når vi har møtt sånne barne-tv-folk fra C_B_B\CBB som er liksom engelske barne-tv så har de kokainproblemer og kjører Jaguar, mens vi er sånn vi har br£ liksom knekkebrød med geitost og sitter på t-banen hjem til østkanten, altså vi har mye mer sånn og sånn er jo barnekultur generelt ikke sant, det er det er.


du må elske det skikkelig hvis du vil å jobbe med det, og det er dårligere betalt en annen type kultur, men mye av det er på dagen da, det er veldig fint %mmm.


du slipper å jobbe så mye kveld ja, men men det som men men det jeg tror også nettopp fordi du må virkelig elske det for å jobbe med det så er det faktisk en samling av helt glitrende folk.


og det er verdt for folk å ta en nøye titt på det, også er det også sånn at hvis du er opptatt av at barna dine ikke skal spise giftfremkallende midler, så kan du godt være litt sånn altså kreftfremkallende ting for eksempel eller gift da.


det %eee det tror jeg er sunt og bra, men i det så tror jeg at akkurat det der med at aksen må bevege seg sånn og at hvis det blir sånn at du aldri kan %eee at ja du må være i et stort rom for å snakke om ting må være stort rom t£ for å snakke om ting.


min erfaring er at de tåler det mye bedre enn oss, altså jeg er liksom jeg syns jeg har opplevd barn løse religionskonflikter som presidenter og andre folk ikke altså vi b£ d£ de dreper hverandre og vi er i fredsforhandling.


vi tar det i fem minutter så ordner de den biffen liksom.


jeg har opplevd barn komme og si sånn ev£ %eee Eva, tanta di er her, også er det egentlig liksom kjæresten til mora til Eva da, ikke sant, du skal hjem i nittenåttifem, og så sier de sånn nei nei det er jo ikke tanta, det er mora, så sier de sånn å vi veit det da men det er ikke så mange voksne som forstår det ikke sant.


altså jeg opplever generelt at barn tar veldig mye hensyn til en verden av voksenkonflikter som de må øve veldig mye på å oppleve.


eller de skal dyttes det skal dyttes inn i det før de blir en del av det, og og jeg trur at akkurat derfor alle de temaene å snakke om å bruke tid og sånn.


je£ jeg trur det går veldig bra, og jeg trur at alt kan tulles med trur jeg faktisk.


%heh jeg veit ikke kanskje tulla litt mye i stad.


ja det trur jeg, og jeg trur det er gøy det er så gøy med sånn jeg tulla med noen babyer for jeg var på sånn kurs som babyhumor.


ja jeg tulla med noen babyer, tulla med noen babypersoner.


jo fordi at det er et eller annet med at det derre første du veit Monthy Python for eksempel, de bruker veldig mye humor på norm ikke sant som betyr at de finner et sted hvor norm er veldig etablert og for eksempel her så kan det være ta kirken for eksempel da altså det er ikke et veldig nor£ jeg veit ikke hva jeg skal gjøre der.


og sånn som Pippi er jo veldig mye sånn humor på norm ikke sant at at Pippi gjør ting som feil også er det gøy men du må egentlig oppfatte veldig sterkt hva som er norm, så å være så trygg på det at det blir gøy at det er feil og derfor så er det jo ofte sånn at når du leser Pippi for barn som er for unge for det så ser de sånn støtt på deg sånn.


hun er slem mot politiet også går det ikke sånn.


nei men %eee men da for eksempel så er det sånn at plutselig så går det fra et år til et annet så skjønner de at det er feil og gøy det med føttene på puta, og da ler de ikke sant mens og og det med norm så da er hva er humor på norm %eee for babyer?


og da var det humortekst hvor de sier sånn at humor er jo en komplisert hjernemekanisme du utvikler cirka åtte måneders alder, eller noe sånn, så før det så bare er det du kan more deg over ting men du har humor liksom som er du krever en hvis smartest£ smartness.


nei nei nei nei %eee jeg trur du aldri kommer til å le det %heh.


nei men der det er sånn babyhumor kan du gjøre for eksempel at du sier banan jeg spiser banan, jeg spiser banan, også baby ser interessert på du kanskje spiser banan på spennende måter femti ganger.


banan i munnen, banan i munnen, banan i munnen, banan i øret, æ haha ja og da ler baby ikke sant de bare det er babystandup.


de bare knikser med kroppen og ikke sant.


det er jo ikke så mye de kan jo ingenting annet enn å liksom også ler de og ler de fordi det er feil og det er liksom alt som er sånn gjentagende, gjentagende, gjentagende, også brudd haha da ler vi og det er jo veldig gøy at de kan det.


og du men det å skjønne når er du norm, hvilke norm er din ikke sant fordi norm vil utvikle seg, og og vi vil ha ulik norm.


og hvis du kommer til et sted ikke sant hvor folk ikke går i kirka så er det derre, jammen det går ikke å gjøre sånn i kirka, det er jo ikke gøy for alle fordi bare altså jeg kunne ikke eller j£ sånne ting ja og det er det gøye gøyeste med barnepublikummet.


og det her de prøver trur jeg er liksom litt mange forskjellige ting også mye humor på konflikt da forskjellige viljer og det, kan ikke du gjøre det, nei vet du hva altså og det herre ja.


%eee du har en fantastisk energi, og det var kjempekult, og det jeg ble ikke særlig %eee klokere på på Pompel og Pilt men.


ja ja ja jeg jeg faktisk jeg kjenner en ro og jeg kan sove med lyset av og jeg tør å åpne skap og se bak gardiner, så så noe noe har skjedd da, så det har gått i riktig.


så bra, jeg skal skal sende deg en regning jeg så ja %overlapping.


tusen takk til dere der hjemme og tusen takk til publikum.


jeg håper dere har kost dere, og takk for oss og en applaus til Liv Guldbransen.


jeg forbeholder meg retten til å snuble i tekst for dette var vanskelig.


hei alle sammen og velkommen til Nasjonalbiblioteket.


det dokker\dere akkurat hørte det var lyden av middelalderen i Norge.


først hørte dokker\dere Øyonn Groven more£ mor£ muren unnskyld Øyonn Groven Myhren som framførte tre solbønner.


det er den eldste, kjente norske musikktradisjonen middelalderballaden som dokker\dere fikk høre et utdrag av.


det andre dokker\dere hørte det var Frank Kjosås som leste prologen til Magnus Lagabøtes landslov og det er den vi er samla her i dag, nei ikke i kirken og ikke i bedehuset, det høres nesten sånn ut, %eee men her på Nasjonalbiblioteket for å snakke om.


%eee bakgrunnen %eee håper jeg og tror at dokker\dere kjenner.


det er delvis at med rett der ute har Codex Hardenbergianus på framsyning i Norge for første gang på fem hundre år %eee som er den flotteste utgaven av landsloven som har vært.


%eee vi har %eee på scenen nå meg, Aslak Sira Myhre.