jeg er nasjonalbibliotekar og med meg har jeg Erling Sandmo som er leder for Nasjonalbibliotekets kartsenter og i tillegg har han en bigeskjeft som professor på Universitet i Oslo.


sånn er det så vi skal lage %eee et et slags %eee lyndypdykk, hvis det finnes, i %eee Magnus Lagabøtes landslov og i %eee i den herre fantastiske boken som da befinner seg like ved oss.


og vi har samlet %eee %eee noen av som som %eee teksten her ville sagt da noen av landets skjønnsomste folk til å snakke om dette.


og det er da et kurs i i tre bolker dette her.


det er det først en %eee en rettshistorisk del og så er det en del om boken der ute, om tekstkulturen, om skriftkulturen som ligger rundt akkurat dette eksemplaret av landsloven som vi har.


så er det en pause med anledning til å se på herligheten og til og med da til å stille spørsmål til folk som kanskje kan svare, og så er det en siste del om samfunnshistorien og rettskulturen som omgir landsloven og som som består i dens praksis.


og da har vi selveste Jørn Øyrehagen Sunde som er %eee professor i rettshistorie ved Universitetet i Bergen og som er en %eee en %overlapping han %eee han skrev mer enn de fleste skjønnsomme menn %emm.


men i i denne sammenhengen så er det da ikke minst relevant at han har skrevet %emm en stor diger sak Speculum Legale rettsspegelen om norsk rettskultur i historisk perspektiv.


før Jørn får applaus vi må klappe for de som kom på scenen på det riktige tidspunktet.


og så vil jeg òg nevne en annen ting og det er at %eee Jørn i tillegg til å jobbe for Universitetet i Bergen på generelt grunnlag òg jobber med et heilt spesielt prosjekt som er land Landslovsprosjektet,


som Bergen universitet eller Universitetet i Bergen heter det vel korrekt og Nasjonalbiblioteket har sammen som er et forskningsprosjekt som transkriberer og beskriver og nedskriver alle variasjonene vi kjenner av landsloven og skaper en samla kildekritisk framstilling av det.


det er et stort grunnforskningsprosjekt hvor første delen nå er avslutta som skal sluttes i tjuetjuefire når loven òg har jubileum.


%emm hva er det vi skal snakke om i dag?


ja altså det er kanskje det aller viktigaste fordi at eigentleg når vi begynner og så snakke om ein landslov i høgmellomalderen %eee så hadde eg vore mest tilfreds viss alle dykk gispa av begeistring.


men for at ein skal få til det så må ein ha litt bakgrunnskunnskap og.


ja altså de£ det å lovgje det er ein heilt naturleg del av vår måte å styre eit samfunn på.


vårt eige storting gjer cirka hundreogtjue lovvedtak kvart einaste år, men det som vi ofte gløymer er at det er ein relativt ny måte å styre samfunnet på.


den har vore mykje brukt over heile Europa i cirka tohundre år, men med ein gong vi kjem tilbake før Napoleon så er det å gje lover generelt men ikkje minst lovbøker det er sjeldan.


det blei gitt ein del som berre var for byar eller provinsar men riksdekkjande lovbøker det var for krevjande for dei fleste og det er der landsloven %eee høyrer heime så i eit sånt lite elitesjikt av lovgjevingsprosjekt inn i europeisk høgmellomalder.


%eee den varte i nesten seks hundre år fordi ingen brukte han.


så %eee men det er den fyrste og så har vi %eee %foreign som er heilt motsett altså det er eit %eee fantastisk komplekst og flott lovverk laga for Castilla i dagens Spania.


det er det flottaste lovverket Europa såg før syttenfireognitti\syttennittifire, men derfor var det so komplisert at han blei trekt tilbake i tolvsyttitre.


%eee den hentar ein god del inspirasjon av den norske landsloven og det er ikkje minst fordi den svenske kongen på det tidspunktet var konge både i Noreg og Sverige så så landsloven er nummer tre av desse.


det er viktig i seg sjølv men dei det tilseier ikkje at at eller han varte i fire hundre år men det det tilseier ikkje at han var mykje brukt men %eee som Aslak var inne på så har vi jo no gått igjennom alle manuskript og vi har og og notert variasjonar.


dette er eit arbeid som Magnus Rindal har leia og som Anna Horn som begge skal opp på scenen har har bidratt til men vi har altså sjuogtredve\trettisju manuskript av landsloven ifrå trettenfemti eller tidlegare og sjuogførti\førtisju unike manuskriptfragment.


og viss vi nå gongar opp altså lagar ein kalkyle på kor mange som har gått tapt og deler det på Noregs befolkning i trettenfemti så kjem vi til at landsloven har funnest per el£ eitt eksemplar av landsloven har funnest per elleve hundre og femti innbyggjarar.


det indikerer ein voldsom\veldig bruk og popularitet.


og så er det jo slik at alle hadde ikkje like stor tilgang til eit manuskript men gir vi eitt manuskript til alle lagmenn, eitt til alle sysselmenn som hadde politimyndigheit, gir eitt til alle kloster, eitt til alle biskopar, ti til erkebispen og tjue til kongen, så har vi likevel eitt manuskript per sekstenhundre innbyggjarar i Noreg igjen.


%eee hvorfor jeg må nesten spørre spørre om det %eee hvorfor er det akkurat i Norge %eee og akkurat under Magnus Lagabøte at denne loven blir til?


hvorfor lykkes det her og kan du starte der?


vi har ein lang lovtradisjon og både Den eldre Gulatingsloven og Frostatingsloven eksisterte sannsynlegvis òg ei lovbok frå Eidsivatinget og Borgarting.


og både Frostatingsloven og Gulatingsloven har reglar som vi med stor sikkerheit kan føra tilbake til tidleg tusental og reglar vi med mindre sikkerheit men nok men eg trur nok likevel vi kan da føre tilbake til nihundretalet og kanskje åttehundretalet så vi har ein lang lovtradisjon.


samtidig så er det eit par andre faktorar som speler inn.


vi hadde borgarkrigar i Noreg ifrå ellevetredve\ellevetretti fram til begynnelsen\byrjinga av tolvhundretalet.


dei var aldri store i omfang men dei varte over lang tid og det gjer at du har ei befolkning som er rett og slett trøytt konflikt og som er veldig mottakeleg for den typen fredeleg samfunnsstyring som som landsloven representerer.


og so skal eg begrense\avgrensa meg til ein faktor til og det er jo sjølve Magnus Lagabøte veldig interessant karakter.


han er den einaste kongen i norsk mellomalder som ikkje fører krig.


altså han bruker sine ressursar på å styre samfunnet i med å laga denne lovboka, vi må hugse at det er eit det er eit omfattande arbeid, det tar lang tid å laga denne lovboka, %emm og som har ein slags sånn ein kar£ ein personlighet\personlegdom som gjorde at han fekk folk til å jobbe saman.


dei konfliktane vi ser før hans regjeringstid og etter hans regjeringstid dei ligg daude når han styrer, så det er litt og eit spørsmål om person og personlege eigenskapar.


men kan kan vi gripe fatt litt i det fordi at %eee som du sier dette er jo det som vi pleide å kalle høg£ den norske høgmiddelalderen og på en måte Norgesveldet og alt dette så det er jo høydepunktet på mange måter i den gamle norske historiefortellingen.


far til Magnus Lagabøte Håkon den fjerde %eee sendte ut opp til hundre %eee %foreign stod det på engelsk altså utsendinger %eee til Castilla og til Italia for å studere %eee %eee rettsvitenskapen på det tidspunktet.


og vi vet at han òg sendte diplomatiske forbindelser til tuni£ Tunisia så det var en embi£ ambisiøs mann men men det jeg da lurer på er er det tenkbart altså er Norge på det tidspunkt et samfunn som som har hundre mann å sende ut, eller er det en slags overdrivelse tror du?


desse hundre altså da hundre personar reiser med viss vi skal ta heile den historia reiser med prinsesse Kristina, altså søster til Magnus Lagabøte.


ho blei gift med prins Phillipe av Castilla og då er det hundre personar som reiser ifrå hoffet i Bergen til Castilla.


og dei er der og studerer nettopp denne lovboka %foreign som blir laga på dette tidspunktet og dette var %foreign, altså det var dette alle snakka om sant.


dei har studert prosessen og så har dei kopiert prosessen, ikkje innhaldet.


så det og og og bakgrunnen for at Kristina blei gift det er jo at %eee kong Alfonso av Castilla ønskjer å %eee a£ ha eit angrep på Nord-Afrika rett og slett, %eee og den største flåten i Europa den er i Noreg.


og så har vi dei som har studert altså ein av dei som som som reiser ifrå hoffet.


ein må ha hatt nesten ein bevisst politikk på å senda ut folk for å studere og ein av dei som har studert er Lodin Lepp som er sendemann.


han %eee er med prinsesse Kristina til Castilla, men han er òg heilt sentral i arbeidet med landsloven og den som set punktum for heile dette prosjektet når islendingane får sin eigen lov gitt av Magnus Lagabøte i tolvåttiéin.


så du har både denne store delegasjonen og kva dei såg i Castilla, men du har desse unge aristokratane som er ute i Europa på universitet og får idear som dei tar med seg heim.


det er jo et %eee fasinerende bilde av Norge i dette òg fordi at hvis du da ska£ sa£ sender hundre mann så sender du dalo£ %eee du har Lodin Lepp og andre på universitetene som studerer dette så så og og den største flåten i Europa som som %eee Philippe tenker at denne kan jeg bruke til å %eee okkupere Nord-Af£ Nord-Afrika med.


%eee så er det jo et bilde av hvor livet ved hoffet i Bergen da %unint heilt sikkert i Viken og den av£ utkroken her borte i Oslo òg %eee har relatert seg til storpolitikken i Europa %eee på på nærmest en sånn daglig basis %eee.


ja altså for det fyrste ho£ hoffet er delvis faktisk omreisande på dette tidspunktet %eee sånn at det har vore fl£ dette miljøet har forflytte\flytta seg rundt i Noreg %eee men Håkon den fjerde er blant anna kjent for nettopp å opna hoffet opp for europeisk kultur, det er spesielt den franske.


%eee og han er ein lærd mann, altså ifylgje islandske sagaer så haldt han ikkje tilbake men talte i store forsamlingar på latin, for eksempel.


han initierer omsetjing av ulike diktverk på fransk til norrønt som blei presentert ved hoffet.


sånn at %eee etter desse øydeleggjande borgarkrigane så får vi ein veldig sånn intellektuell oppblomstring faktisk i Noreg der ein hentar inn impulsar men altså koplar det òg med det som allereie fanst der ifrå før, og og landslovsprosjektet er nok litt utenkjeleg utan den det rammeverket.


og er det da utenkelig at nei er det da også en en faktor her at at Spania er jo på denne tiden %eee har på den tiden som nesten to hundre og femti år igjen til det vi i dag regner som Spania som %foreign.


ja ja altså %eee Noreg på dette tidspunktet har stabile grenser.


vi reknar det jo ofte som ein stordomstid fordi Noreg er på ikkje sant geografisk utstrekning på sitt største.


%eee viss eg får lov til å omdefinere det som rettshistorikar så vil eg jo seia at det jo fordi vi utrettar store ting, altså det og så kunna bruka lov for og så styre eit samfunn i staden for å bruka fysisk makt det er ein ein stor ting.


og viss viss eg får lov til å hoppa litt no i tema berre bitte litt så er det er det flottaste med landsloven og som er aller mest imponerande, det er jo at den tar spesielt hensyn\omsyn til grupper som ikkje kunne vera på slottet i Bergen der lan£ loven også sikkert blei skriven og lobbyera.


altså den gruppa som i størst grad er tilgodesett i landsloven er dei fattige.


dei slepp ikkje inn ein gong sant på slottet men det er dei du tilgodeser, og viss du er ein konge som tilgodeser dei som ikkje har makt til å takka deg og gje deg tenester igjen, då er du ein ein konge som styrer langt utover eigeninteresse og kort profitt.


men du det dette må du utdype %eee og fork£.


men altså forklar %eee forklar %eee sånn at en enkel sjel fra Stavanger kan forstå!


koss\hvordan finner vi dette når vi leser lovtekstene?


ja altså %eee la meg fyrst gje dykk eit eksempel på korleis ein tenkte kring dei dei fattige i den eldre Gulatingsloven.


%eee den eldre Gulatingsloven har altså røter langt tilbake i tid, iallfall tilbake til begynnelsen\byrjinga av tusentalet, men men den er nedskriven i det manuskriptet komplett.


det komplette manuskriptet vi har er ifrå tolvseksti, så det er berre fjorten år før landsloven kjem, og der har vi ein regel om gravgangsmenn og den går enkelt og greitt ut på dette.


viss ein frigjeven træl svelt og det er ganske mange frigjevne trælar fordi du er frigjeven træl i fem generasjonar så det det er gans£ det er ein ganske stor gruppe folk, altså ette£ etter frigjeringa så er du frigjeven træl i fem generasjonar.


%ttt viss ein frigjeven træl svelt og han har ein familie så har han ingen rettigheter\rettar i høvet til sin tidlegare eiger og hans etterkommarar.


skulle han likevel gå til den tidlegare eigaren å be om mat skal den tidlegare eigaren grava eit stor hola på kyrkjegarden hive alle nedi og den som overlev lengst skal han fø.


det er ikkje ein regel der ein tar hensyn\omsyn til dei fattige sine behov.


og det %heh %eee og det det er ikkje ein regel som er blitt slik av rein tilfeldigheiter fordi vi finn seinare i landsloven at gravgangsmenn er ein eigen skatteklasse.


poenget var nemleg at viss du tok inn ein gravgangsmann i staden for å hive han nedi dette holet så skulle du ikkje tapa på det fordi du blei skattlagt etter blant anna kor mange be£ som budde på garden.


sånn at det det gravgangsmenn denne sk£ klassen av frigjevne trælar, dei har funnest og dei blei tatt hensyn\omsyn til når du utarbeidde skattesystemet, så så den regelen gjev uttrykk for haldningar %eee i forhold til dei fattige.


landsloven den har ei innfører indirekte ei almisseplikt overfor dei fattige.


det vil seie at landsloven har ein regel som seier at viss du viss nokon kjem på døra di og tiggar og dei svelt så må du gje dei mat, viss ikkje så kan dei ta det dei vil.


vil han ikkje arbeide så skal du gje han ein omgang juling og setje han i arbeid så.


jeg synes det er mye sunn fornuft her Erling.


og og og for all del altså dette dette er veldig enkle reglar.


det er uttrykt i eit veldig enkelt språk og det såg vi i prologen som Frank Kjosås les òg, altså det det det er sagt eksplisitt i prologen at dette skal vera forståelege sjølv for dei som ikkje heilt har evne til å forstå loven så det er eit veldig enkelt språk.


men sjølve denne distinksjonen som vi her snakkar om med dei to reglane det er ein distinksjon i mellom dei verdig og uverdige fattige.


det går rett inn i ein filosofisk debatt blant blant %eee blant anna mellom fransiskanarane i høgmellomalderen.


vi kan føra den tilbake til Gratian i Bologna på elleveførtitalet, så her har dei tatt store filosofiske idear og gjort det veldig enkelt, men dei tilgodeser altså dei svakaste.


så det er jo %eee det er jo da spørsmålet.


hvorfor skal man plutselig begynne å ta ta dette her hensynet til de fattige?


dette det går jo veldig fort å å få tilslutning til landsloven sant.


ja det er nok fordi av og til så blir vi litt lurt %eee fordi du ha£ viss du ikkje har lovgjeving så har du ikkje eit godt instrument for effektivt å forandra loven og Gulatingsloven den er blitt til og den utviklar seg i ei tid utan den type lovgjevingsmakt.


og på eit tidspunkt so begynner den å komma i utakt med samfunnet men du har ikkje ei lovgjevingsmakt som fort og enkelt kan revidera han utifrå nye haldningar.


så dermed så så blir den ståande alt for lenge i forhold til samfunnsendringar og dermed så får vi den bråe overgangen på fjorten år der landsloven presenterer noko heilt nytt.


men det er fordi det er eit samfunn som er overmodent og vi kan òg tenkje oss at praksis hadde endra seg noko, men so plutseleg i tolvsyttifire så kjem ein lov med heilt nye prinsipp.


men så er jo spørsmålet kva byggjer den på og den den den byggjer rett og slett på ein idé fordi at vi tenker kanskje ikkje på det, altså det at menneskjer er er like altså i form av den franske revolusjon også vi har den europeiske menneskerettserklæringa og så vidare som reint sekulære idear, det har eit religiøst opphav.


og da£ du introduserer den ideen om at du har ei omsorgsplikt for alle med ideen om at alle er skapt av gud.


det var heilt nødvendig for å introdusere ein fellesskap i si tid.


det betyr ikkje at dei ikkje hadde funnest fellesskap før men den var knytt til dei du var i slekt med.


det var ganske mange for det var ut til og med din sjettmenning\seksmenning sånn altså alle barn av din tipptipptippolderforeldre var dine slektningar så det det er ei stor gruppe men det er langt ifrå alle.


altså hvis man hvis man snudde på det og sa at %eee noe av grunnen til at denne loven slår så eller vinner så rask tilslutning er at den fremstår som et effektivt styringsredskap.


og at det er selve arten av politisk makt så å si som er i endring.


ja altså det det ja og det her det er veldig viktig %eee og to ting ved det du seier no.


det fyrste er jo at du ha£ altså lovgjeving blir mogleg og det blir effektivt når du får ein suveren.


no får du ein suveren altså ein konge som kan setja ned komitear, som jobbar med loven, lagar utkast, diskuterer det, forandrar alt i ein heilhet\heilskap.


du har ein kommandostruktur på det tidspunktet som som gjer lovgjeving lettare og då er det lett å tenka at oi sann men då har vi jo gått ifrå demokratiet på tinget til tyrannen på trona.


men så enkelt er det ikkje fordi landsloven, og det det er der litt nøkkelen i det du du snakkar om no Erling ligg, %eee den legg opp til ein styringsmodell som er veldig kompleks.


det er alt med ein befolkning på kanskje firehundretusen.


korleis i all verda skal han greia å få dei til å følgja ein lov med så få tenestemenn?


men det er då han legg opp til at lagmannen som kongeleg dommar, han skal vere med i alle alvorlege sakar og bestemma kva er rett.


deretter så er det hans meddomsmenn som er tolv regionale personar, dei avgjer bevisspørsmålet.


og så når det gjeld sjølve utmålinga for eksempel av erstatning og slike ting så blir det overlate til seks til tolv heilt lokale personar som kjenner lokale forhold.


det er sentralstyring, regionalstyring og lokalstyring, og det betyr at når kongen gjev loven så seier han her er rammene som dokker skal halde dokker innanfor, men innanfor dei rammene så har ein regionalt og lokalt veldig stor påverkingskraft og eg trur der ligg litt av suksessfaktoren.


du må godta ein del nye prinsipp, men du får lov til å vera med å utforma korleis dei skal verka i praksis, og litt av denne veldige spreiinga vi har vore inne på og sånn skuldest nok at ein på den måta vann folk sin sitt engasjement i loven.


så det er tyrannen på trona, ja definitivt, og ein konge som gjev ein lov, men utøvinga av han skjer heile tida i samarbeid.


og for å leggja det til kongen går til og med så langt at han seier eksplisitt at viss loven er for streng eller for mild, skal den ikkje følgjast.


so lenge dommarane kan bli einig om korleis retten skal vera, så kan dei bestemma det i staden for.


men det er klart då har han sin lagmann med i det systemet.


han har si stemma og lagmannen kan sensurera avgjersla.


så dette her er jo da også en rettskultur der loven gir inntak til makten for en en breiere folkegru£ eller en et breiere samfunnssjikt enn før sant.


at du får sta£ du får et rom for en lokal elite som kan gå inn og ta del i den kongelige makten i alle fall på en annen måte enn før sant.


ja fo£ for spørsmålet der for det Erling nå sier du %eee at en lokal elite får tilgang i i større grad enn før.


jeg vil gjerne snu det spørsmålet på hodet.


men men %eee den enorme gjennomslagskraften som Magnus Lagabøtes landslov har i Norge og Norgesveldet og den lange varigheten han har %eee må jo på et eller annet nivå, som du nå forteller %eee om Jørn, bygge på at den er i tråd med både en rettsfølelse og at den løser et problem, i dette tilfellet fattigdomsproblemet, frigitte treller, %eee moderniseringsbehovet rundt lovverket.


men %eee er de£ kan det tenkes at dette er, sjøl om det ikke høres sånn ut, et åpent spørsmål?


kan det tenkes at det prinsippet som ligger i landsloven %eee om %eee folkelig meddomsvirksomhet folkelig deltakelse at det ikke er embetsmennene men bøndene sjøl som som %eee utmåler straff og og og tar inn bøter og så videre at det bygger på rettstradisjonen før da altså tingordningene og det som har vært førskriftlig tid òg at det er en av grunnene til at det går videre.


altså at det ikke nødvendigvis er et brudd men en videreføring av en tradisjon folk opplever som legitim?


ja altså tinget har jo hatt òg altså på tinget har folk vore representert, så er det veldige diskusjonar om om alle sosiale lag og så vidare har vore representert, men altså du har hatt ein ein relativt vid representasjon på tinget òg, og det er klart at den tingtradisjonen %eee den byggjer landsloven delvis på.


%eee delv£ %eee ded£ %eee landsloven erstattar nokon av dei gamle ordningane med ordningar sette i eit nytt system %eee knytt opp mot der du nettopp koplar det s£ det kongelege styringsapparatet med folkeleg deltagelse\deltaking.


og det gjer ein på ein veldig effektiv måte.


for all del altså det er litt viktig det er ikkje unikt norsk at du har lekpersonar i i domssystemet.


det finn du viss vi ser bort ifrå Italia så finn vi det på på på dette tidspunktet tolvfireogsytti\tolvsyttifire stort sett dei fleste plassar.


det som er veldig spesielt er éin styrken på det altså at ein går så langt i å gje meddomsmennene m£ moglegheit til å forandra loven fylle lovtomme rom og så vidare tolka loven.


dei får veldig mykje makt så det er det eina så det er ein styrke i dette som er ganske unik i ein europeisk samanheng og så er det levetida.


%mmm bare en en siste ting %eee til dette her med.


er vi ferdig, får ikkje håpa det %overlapping.


ja vi må sjå bilde det var det eg begynte å bli redd no.


%eee men men bare akkurat det der med med fattigdomsproblemet som jo ikke blir løst men som i hvert fall er håndtert med et ønske om at folk skal overleve.


det eine er at du har ein grunnleggande verdi, altså viss vi alle er skapt i guds bilde så har du eit eit ansvarso£ eller omsorgsplikt overfor andre %eee og det er veldig viktig med landsloven og har iallfall vore om den altså den tanken har nok vore ulikt fordelt i Noreg på den tida.


Magnus Lagabøte er interessant fordi han er nok aldri tenkt å bli konge i det heile tatt, altså når han er to år gammal i tolvførti då blir den eldre broren hans Håkon krona til konge i lag med faren Håkon den fjerde.


han er i klosteret til fransiskanarane i Bergen Olavsklosteret og fylgjer førelesingane der og så plutseleg dør broren hans ved eit uhell i tolvfemtisju og så bli Magnus konge.


det hadde han nok nok ikkje tenkt men så blir han på ein måte fransiskanaren på trona, altså han er forma av tiggarmunkane han, og så blir han konge utan heilt å ha villa det og så fortsett han som munk med krona på.


det er litt der han er så han er fasinerande person.


jo veldig viktig altså om befolkninga er stor men det er nok viktig at befolkninga er produktiv.


og dei aller fleste reglane som angår fattige i landsloven dei dei gjeld ikkje almisseplikt eller omsorgsplikt i form av legdsystem og så vidare men det gjeld reglar for å få dei fattige inn i produksjonslivet igjen,


altså spesielle reglar som gjer at dei fattige skal ha moglegheit til å rydde seg jord, til å leige seg ei ku, til å ta opp lån.


høyrest frykteleg moderne ut og då blir ein jo alltid mistenksam sant.


%unint men er ikke dette litt sånn %eee en følgefeil av kristendommen på mange måter?


trenger bare frigi én til sammen egentlig og det skal gå på rundgang og de andre betaler og så videre.


hvis du bytter ut frigi med ofre så gir den paragrafen mye mer %eee det er mye mer logikk i det da og du ser andre ting som det samme.


du be£ vi skal brygge en helsikes masse mjød til jul for å feire Jesus og og Maria mens normalt sett så brygget du jo en helsikes masse mjød til jul for å å drikke deg full og feire midtvintersblotet %eee sånn at d£ du har skifta over fra en en en hedensk til en en kristen tradisjon.


og sånn sett så tenker jeg hvis hvis det du beskriver her ja jeg høres ekstremt moderne ut men òg en dyd av nødvendighet hvis du nylig har hatt en slaveøkonomi og så har annammet en religion som sier at det får du ikke lov til.


%eee ok£ og de også samtidig så sier du peker du sjøl på at ettersom kons£ samfunnskonstituerende er i oppløsing du har kaos i gatene, folk setter fyr på biler og %eee ikke vet hvor de skal gå %heh.


%heh ja %eee fyrst berre dan£ den samanlikninga og det er veldig viktig altså vi har den elds£ dei dei eldste delane av den eldre gulatingsretten vi kan datere er jo desse som vi kan de£ datere med sikkerheit nokså stor sikkerheit og det er tusenogtjuefire og det er laga av Olav den heilage vedtatt på Moster.


%eee og desse reglane er slik og det er den fyrste sånn forsiktige steg for å kristna samfunnet og då då tar du alt som er heidensk og gjev det ein sånn kristen tvist og så seier du at dette får gå i fyrste omgang.


%eee og så er landsloven tohundreogfem£ ganske nøyaktig tohundreogfemti år etterpå sant tolvsyttifire og då er du komen der at no ka£ %eee no er det berre å køyre på.


men men og så er det veldig viktig det du seier at innimellom her så har vi heile ellevehundretalet som eigentleg er det st£ det mest interessante århundret kanskje i i norsk mellomalder sånn som eg ser det.


ok ok %heh men men for det at då %eee då forsvinn trælsamfunnet og det høyrest jo berre positivt ut men det er klart ein frigjeven træl har ikkje hus.


og så så ja det er eit samfunn som og då er vi tilbake til det du Erling spurte om kvifor får loven sånn fort gjennomslag men det det er fordi det finst så mykje no som ikkje passar lenger med dei lovene som er.


dei er ikkje tilpassa den nye situasjonen og du må gjere noko.


men vi må se vi må se vi må se litt overbygging her sant.


altså no£ du vil jo at folk skulle gispe nå kan vi vise bilde av.


vi skal se vi skal se det og så må vi gi Jørn ett spørsmål til slutt før han må byttes ut på scenen men la oss se et bilde %overlapping.


%eee dette dette er eitt av dei dei flotte bilda.


no skal dokker jo ut å sjå Codex Hardenbergianus etterpå og og legg merke då til at desse avfotograferingane yt ikkje bilda rettferdighet\rettferd, altså bilda i sjølve manuskriptet kjem nesten ut.


men dette er altså prologen som som Frank Kjosås leste\las.


det vil seie at det er den det er den fyrste bokstaven viss dokker ser ein M der i Magnus som %eee viser eigentleg innhaldet på som på som står på den sida.


altså i den illustrasjonen står alt innhaldet på den sida.


og så skal eg prøva meg på å tolke dette og det er litt sånn risikabelt.


eg er jurist ikkje kunsthistorikar %eee men dette er mi tolking av den M-en.


ein ting som er veldig tydeleg det er jo kongen med tro£ med krona som sit på ei trona tusen takk og gjev ein lov.


og så den som tar i mot kan vera ein tingmann eller det kan vera ein lagmann.


den er påfallande lik ein lagmann i ein seilare£ seinare illuminasjon so e£ eg vel å tolka det som ein lagmann, men det kan vera ein tingmann.


og det er den fyrste delen altså denne handlinga med å gje lovboka, men så begynner det å bli kjempegøy.


fordi ser dokker kongetrona og den lovgjevande handlinga held på ein måte den her litt sånn aggressive svarte fyren i sjakk sant?


og så ser vi at tingmannen blir løfta opp av denne litt sånn meir ok %eee kvite typen.


og så må vi få det stort igjen fordi no er det litt kutta oppe.


det er rett og slett manuskriptet som er blitt skore på eit tidspunkt, men eg tenker at den svarte fyren er den dokker ser i hjørnet der oppe altså ser dokker ein ulv og i heile tatt så trur eg at det bildet har vore bildet av øydemarka.


dette finn vi ganske godt beskrive i Kongsspegelen som som blei skrive cirka tolvseksti.


mens det som på ein måte løfter tingmannen opp slik at han kan ta imot loven det er den ok godslege typen der som er her nede kor det er heilt paradisisk.


det ser ut %unint konsekvensen av at ein lov blir gitt så med og så sjå det bildet så kan du verkeleg ta inn kva kongen meiner hans lov betyr.


nja nei Jørn fordi at de andre skal òg få tid og vi skal snak£.


altså kat£ hvor lenge er Norge styrt av denne loven av Magnus Lagabøtes landslov?


klarer for eksempel Kristian Kvart og knerte han, ja eller nei?


%heh nei altså landsloven er i bruk fram til sekstenåttisju.


Kristian den femte ja som knerta %eee og han innfører eit lovverk som er betydeleg dårlegare enn landsloven faktisk.


%eee noko av landsloven blei vidareført i i tredje bok altså det som gjeld eigedomsrett og eigedomsforhold og og slikt på landsbygda så noko av landsloven blei ført vidare og så blir han avløyst på ulike tid£ %eee tidspunkt.


gjereplikta blir forandra med ein eigen lov i atten trur det er seksogseksti og så har du liksom enkeltreglar som forsvinn utover attenhundretalet til det det er lite enkeltreglar igjen.


visse s£ institutt som blir formulert i landsloven sånn som odelsretten som blei reformulert og allemannsrett og så vidare, dei finst jo den dag i dag, men eg trur ikkje det er %eee det er likevel ikkje enkeltreglane som er den viktigaste arven viss eg eg trur eg har eitt minutt igjen no %eee.


det eine er sjølve det å styra samfunnet gjennom lov.


vi er jo eitt av to land i Europa som får to lovbøker før attenhundre.


det trur nitti prosent av alle nordmenn.


%eee og vi er veldig vi er veldig fornøgd med å bli styrt %eee og det har vi muligens\moglegvis vore sidan tolvsyttifire.


det er litt forenkla sagt men no no har jo berre tjue sekunder igjen så då må det bli veldig kort.


det er dei fattige men det er òg kvinner og barn, og dette er veldig interessant altså at du så tidleg får ein tradisjon der det ikkje er makt som produserer rett, men det er òg visse overordna idear.


det synest eg vi skal vera stolt over at vi har vore flinke til ikkje på alle felt og i alle anledningar for all del, vi skal ikkje forherlige\herleggjera norsk rettshistorie, men vi har vore relativt flinke og vi har gjort det eit par gonger.


så vi har vi har klart eit par gonger i historia og det %eee er ein tradisjon vi skal vera stolt over.


veldig bra og så ka£ går det an å nevne også at akkurat den siden der var %eee én krone og tjuefemøresmerket i de to frimerkene til syvhundreårsjubileet i nittensyttifire som ble kåret til Nordens vakreste frimerke.


så hvis vi skal ha litt mindre ting å være stolt av.


og det var vel det som var var det det som var i blåfarge Erling?


for sjuhundreårsjubileet i nittensyttifire blei markert av to frimerke og eitt føredrag og vi har jo allereie overgått det.


veldig bra veldig bra altså %overlapping.


tusen tusen takk til %eee professor Jørn Øyrehagen Sunde %eee.


%eee vi sliter vel mest med det frimerket egentlig.


det det er litt vanskeligere å få til men %eee dette spørsmålet skal du bare få svare veldig kort på men du har %eee hvis du fikk velge hva for en tekst Frank Kjosås skulle lese nå hva for en ville du valgt da?


det er bok fi£ eller bolk fire i landsloven kapittel ofte iallfall kapittel atten i dei ulike manuskripta som heiter Om alle dommar og det handlar om korleis ein skal dømme etter landsloven.


da spør vi om ikke Frank har lært seg det.


ja %overlapping jeg er veldig glad for at han sa akkurat det.


da vet vi hvorfor vi forsto det så godt.


%eee men kanskje vi skal snakke litt om språk må snakke litt om språk og skrift og tekst her og til det har vi da også fått %eee noen av landets beste hoder på dette, nemlig Anna Horn og Magnus Rindal, så da ber jeg de om å komme opp her.


%eee Anna Horn og Magnus Rindal er begge norrønfilologer.


Anna har du er jo en sånn re£ nesten rendyrket Magnus Lagabøte-forsker sant, virkelig spesialisert på det både med med master og P_H_D\ph.d. på på landsloven?


og du har sittet her og %eee jobbet med det som som forsker.


det er jo dette vi skal snakke om nå også.


%eee og stor produksjon på på retts£ rettshistorie og %eee religionshistorie men da i %eee med filologien som som utgangspunktet.


og da skal vi snakke om hva %eee hva denne boken er for noe som vi har %eee har fått tilbake.


og sant hvis jeg spør deg først da og jeg vet at du har lyst til å svare på dette.


%eee folketinget vedtok i nittensekstiseks ei lov om utlevering, så og så mange handskrift, etter ei liste.


%eee høgsterett godkjende dette i nittensekstiseks og høgsterett sa i nittensyttiéin at utleveringa skulle skje utan erstatning.


det var veldig vanskeleg å %eee vurdere kva som er islandske og norske for Island og Noreg var på denne tida tolv- og trettenhundretalet ein del av det same kulturelle og politiske fellesskap.


norske forskarar på nittensekstitalet %eee kravde ikkje å få handskrifta utleverte.


%eee norske forskarar sitt standpunkt var la samlinga vere urørt i København.


det er det beste for forskinga den norske handskrifta og islandske begge grupper i København og så var dei opptekne av at dei handskriftene som iallfall var norsk kultur ikkje skulle bli utleverte og det blei dei i hovudsak ikkje, men det blir aldri fremma noko krav om utlevering av handskrifter til Noreg.


Riksarkivet arbeidde ifrå attenfjorten til år totusen med arkivsaker altså få statsdokument tilbake til Noreg og lukkast å få det meste tilbake.


det er mange av dei ligg i %eee Stockholm.


så er jo spørsmålet kva er dette for noko?


%eee dette er då eit av trettini mellomalderhandskrift som vi har av landslova pluss fragmenter.


det er frå cirka trettenhundre til trettenfemti.


det merkar seg ut ved to ting vil eg seie.


det eine er at det var ei kvinne som otta den og %eee handskrifta har fått namn etter ei kvinne, Codex Hardenbergianus, altså Helvig Hardenberg otta dette handskriftet, kona til Erik Rosenkranz lensherre på Bergenhus femtenseksti til sekstiåtte.


det som elles særmerkte handskriftet er at det har illustrasjonar som vi har sett der og det er det einaste seier ein, det kan eg supplere viss eg får tid til det eller får høve til det av det strenge møteleiarane, %eee det er det einaste norske illustrerte handskriftet.


brit£ altså britiske miljø og det kontinentale miljøet har jo veldig mange, men dette er det einaste norske.


elles er norsk målekunst frå mellomalderen berre kjent gjennom ein såkalla frontaler eller antemensaler, altså målte framstykke på alterbord, så dette er altså eit unikt dokument som eg er veldig glad for å få tilbake.


i nittenåttitre fekk %eee kong Olav i åttiårsgåve ei faksimileutgåve av dette handskriftet, så det viser altså kor verdifullt det er.


%mmm du er jo %eee nå er du jo forsker på Universitet i Oslo.


og hadde d£ markerte dokker\dere dette på pauserommet?


ja vi var jo på ferie alle sammen, men jeg hadde en stille markering %eee for jeg visste jo ikke noe om det og jeg leste jo om dette i avisen var på ferie og veldig hyggelige nyheter å få sånn %eee mens solen skinte og varmen %eee bredte seg %eee i hytta.


nei så %eee stor dag altså %eee veldig hyggelig å å få en slik beskjed.


og det at det nå har kommet hit for forskning det er jo et håndskrift med mange muligheter mye å å se på i dette håndskriftet, ikke bare landsloven.


ja og men sant %eee Magnus du ga jo nå noen gode argumenter for %eee storheten ved ved denne ene utgaven men er den mest interessante, språklig og og innholdsmessig?


%eee vil du ha eit ærleg svar eller vil du ha?


kan vi kan få begge ja det er bare oss ja så vi kan ta det ærlige.


når det gjeld sjølve teksten, og det har vi studert grundig, så er den som andre tekster kan du seie og sjølve språkforma der den vil sikkert Anna seie litt om òg.


%eee om det då er norsk eller islandsk %eee skrivaren er norsk eller islandsk %eee illustrasjonar det kan diskuterast.


tekstleg sett så er det mange handskrift.


men la men la la oss la oss stoppe opp der litt fordi at %eee dokker\dere er jo antageligvis, uten at jeg har et stort hierarki, de to fremste ekspertene i Norge og dermed òg i verden på akkurat det dokumentet som ligger der ute i monteren nå og som vi skal ha inn i permanentutstillingen vår.


%eee og så sier du Magnus at det er %eee det er unikt i estetisk om du vil altså i i kunsthistorien.


innholdsmessig så er det ikkj£ skiller det seg ikke så mye fra de andre og bruksmessig har vi allerede to eksemplar på Nasjonalbiblioteket som har vært mye mer i bruk.


de er mye mer slitt, mye mer brukslovbøker enn denne mer %eee estetiske selv om dette òg er en bruksbok.


men men for litt sånn for sånn grunnleggende %eee kan du Magnus først fortelle oss kva\hvilken tid blir dette eksemplaret laget?


det ser jo ut som noe fra Game of Thrones eller eller Rosens navn for de som har har det som referanse.


dette er bok på pergament laga av kalveskinn skrive med gåsepenn og med blekk laga blant anna av galleple som vi kan sjå på nokon av figurane i %eee dette handskriftet.


det tok lang tid å skrive %eee ei slik bok.


det var ikkje mange som kunne skriva i Noreg eller på Island så det var jo eit utval av folk, og det var mange islandske skrivarar %eee i %eee Noreg.


den boka de ser når vi vi bestemmer den til Bergen og fyrste halvdel av trettenhundretalet så er det på grunn av språket.


vi har ikkje noko anna som seier noko om dateringa og det er det som er det vanskelege med handskrift frå mellomalderen.


så me må bruka vår kunnskap om språk og skrift for å %unint dette sannsynlegvis er frå trettehundretalet, sannsynlegvis skrive %eee i Bergen.


det er den fyrste delen som er viktig for oss som inneheld landsloven, men det er også andre delar her, og sånn var det med alle lovbøkene, alle trettini lovhandskrifta at dei inneheld landsloven, men så kom det i tillegg rettarbøter og andre lover og sånn så ein skreiv og fylte på.


hvis jeg skal forestille meg %eee i det disse ilu£ illuminasjonene som det heter disse fantastisk vakre %eee kalligrafiske illustrasjonene av bokstaver og framsida og så videre som gjør det e£ dette unikt %eee blir til.


er det for er det en mann er det flere er det?


selve illumonon£ illuminasjonene er vel tenker jeg gjort av én mann.


jeg vil anta at det var to forskjellige personer som gjorde det og det var vanlig i større skriptorier med profesjonelle skrivere at de delte på dette.


en av grunnene til at vi kan si at dette er norsk og gjerne Bergen %eee også det er jo bruken av gull.


det er jo altså på Island så er det ingen håndskrifter som har gull.


det er altså veldig påkostet med med bruk av gull i disse illuminasjonene så dette er et profesjonelt utført håndskrift.


%heh så det var det han trakk ut av dette.


%eee dette er eit handskrift av Gulatingsredaksjonen av landsloven i frå tidleg på trettenhundretalet og det er i kvart format.


det er jo i grunnen et ganske pent gje£ men slite brukt som du sa.


det vi har tre mellomalderhandskrift i Noreg av landslova, alle i kvart format, altså lite format.


det betyr jo at det har ikkje vore like attraktive for svenske og danske storfolk som kjøpte inn handskrifta for dei var staselege.


dette er det eldste av dei og etter mi vurdering da den eldste boka som har vore i Noreg alltid ifrå den var skapt til i dag.


men men vi kan jo bare merke oss %eee det som altså det håndskrift nederst her som da er tilføyd seinere og som er et eksempel på det som du har vært opptatt av Anna sant med disse her manuskriptenes etterliv og her er det da noen som har skrevet etterpå hva hva dette manuskriptet er.


ja dette er et M_S\Ms står det av Magnus Lagabøtes gulatingslov.


og det er %eee for én ting er jo i det øyeblikket håndskriftet er ferdig skrevet det liksom det det som vi i dag har overført og har foran oss men i det det var ferdig det lå der illuminasjoner og alt da var liksom da var det nyfødt.


det var da livet begynte og så en var det en eier som overtok og brukte det og så var det ny eier så gikk generasjonene og århundrene.


og det er ikke alltid så lett å vite det hva som har skjedd men disse små marginalia %eee disse notatene i margen kan av og til fortelle oss litt og det er litt %eee spennende å undersøke og gå igjennom håndskriften og bare se.


ja hvis vi skulle se et %eee et eksempel på på bergensutgaven av dette her så kunne vi kunne se på den med den store S-en.


dette er da altså Codex Hardenbergianus det som vi skal se nå om et øyeblikk der ja.


%eee det£ dette inne i det som heiter arvebolken der står %foreign.


dei seks fyrste kapitla er det som som heiter kvinnegifting og det var eigne bolkar i Gulatingslova vanlegvis ikkje i Landslova, men her har dei altså markert at her begynner sjølve arverekkjefølgja.


dei seks fyrste kapitla det er kvinnegifting.


men men %eee altså nå vil jeg bare til protokollen bemerke at dessverre er stavangerutgaven gått tapt men det den var jo veldig mye finere.


de er jo anonyme, men altså når man åpner et håndskrift for første gang og begynner å se du ser hvordan pennen har liksom truffet pergamentet strø£ streken og der slipper pennen du liksom kjenner jo nesten at skriveren snakker til deg.


og du %eee man får et litt personlig forhold til liksom selve dette teksten, du ser han har slitt sittet over dette håndskriftet gjennom måneder og som sagt altså dette her er jo en profesjonell skriver.


vi kan se at han har jo skrevet ganske regelmessig gjennom hele håndskriftet.


det er en del når det gjelder språket, islandske trekk, både i språkutforming art£ ortografien og også i de paleografiske trekkene.


for det er litt sånn særegenheter som islendingene hadde for seg og mens nordmenn hadde sine egne visse egne %eee konvensjoner som vi kan skille mellom islandske og norske.


eller det kan være det forelegget som skriveren kopierte fra.


hvis det var fullt av islandske %eee trekk eller var skrevet av en islendingen så var det kunne man kopiere inn.


rett og slett at det er det er en analfabet som bare har skrevet av det noen andre skrev.


ja nei man ble jo påvirket av %eee av både egen %eee eget språk og det som forelegget %eee sa.


vil du kan du si noe nå om %eee femtini %foreign?


sånn fordi at du har lovet at på femtini %foreign, kan vi se det?


femtini %foreign der er det et eksempel på den særegenheten som de snakker om her.


altså vi det kan være at vi vet litt mer om den skriveren enn det %eee enn det vi gjør om mange av de andre skriverne og det er at det også er et skrivermiljø på Island som vi kan knytte til et spesielt kloster som heter Helgafellklostret.


og der er det også skrevet en del lovbøker og den hånden som vi finner her i Codex Hardenbergianus finner vi også i et av lovhåndskriftene som er skrevet på Helgafell.


og så er spørsmålet da har de bare %eee blitt inspirert av hverandre og slik?


men det er i et av disse islandske så ser vi en hånd som vi altså tror er denne som har skrevet et stykke da i Jonsbok, den islandske landsloven, og så er det et avbrudd hvor en annen har overtatt.


og så altså saken er at vi kan se at han har først vært på Island og skrevet deler av en lovbok, så har han kommet til Norge og skrevet her.


om i løpet av Codex Herdenberg£ Hardenbergianus så legger han seg til noen nye vaner.


men det betyr at det du egentlig sier at hvis denne teorien som jo er vanskelig å ver£ verifisere hundre prosent det er vanskelig å intervjue noen som som var der så sier at du kan følge en gitt munk eller skriftlærds håndskriftsutvikling ved å gjenkjenne tegn og se at han er der.


flytta antageligvis da til osl£ til til Bergen leid inn for å gjøre dette oppdraget på vegne av kongen %eee %eee og hoffet og skrive det ned.


du ser at han er der i kanskje ett år, kanskje to, lenge nok til å på en måte f£ endre litt på skriftsorten sin og sånn og så er han tilbake og fortsetter med jobben han holdt på med på Island.


er det %eee er vi klare for å gå i dybden bli med forskeren inn?


altså de hadde to måter å skrive R-en på.


det ene var den rette, den som vi bruker, en stav og så en sånn liten kvist på siden.


og så var det en annen som kalles rotunda som ble skrevet obs etter en rund bokstav en O så bare hektet de på en sånn liten boble og så en liten strek ne£ nesten som en sånn stor R.


og det som var vanlig var at etter O, etter B så kunne denne rotundaen stå og også etter denne %unint en sånn litt spesiell D med en litt rund %eee sånn stav.


men det denne skriveren da gjør i løpet av håndskriftet, han gjør det ikke i starten av %eee når han begynner å skrive, men mer og mer, det er at han også begynner å skrive etter andre bokstaver, for eksempel Y som ikke er noen rund bokstav.


så det er jo og det er helt eget særegent for den skriveren, ikke vanlig.


og det er derfor jeg hadde lyst til å vise litt her for hvis dere ser på den store finne L-en og så like etter den derre slutten på L-en så står det Y O ja du verden.


Y kommer den her dette lille med en prikk og så kommer denne rotunda R-en, den litt rare hakket og også at den da forsvinner ned til venstre.


det vanlige var at den forsvant bort i høyre, så det er også et eget trekk med denne skriveren.


og så drar han hjem til Island og i det som vi da ser at han da fortsatte med så er også dette trekket med.


nå ble jeg veldig begeistra for forskning.


altså de islandske skrivere som skrev for norske %eee i Norge de la til litt sånn norske trekk.


de visste jo de klarte å skille på islandsk og norsk så de liksom prøvde å %eee være litt norske, men disse norske trekkene de har han skriveren allerede før han drar til Norge.


ok han har kanskje hatt norske forelegg eller sånn, men kan han ha vært i Norge før og fått opplæring her?


nettopp %eee kan han til og med kan man ha hvis hvis vi ser på tolvhundretallet så ser vi konger som er strategiske i arbeidet med å utvikle loven som sådan.


ser vi her et hoff som er strategisk med å lære opp folk på Island for å hente de inn igjen for å få kunnskap?


og her er det altså en som vil ha et flott håndskrift, han vil ha en profesjonell skriver, og kanskje han da visste om denne mannen fordi han allerede har vært i Norge.


vi ha£ altså vi har ikke bevart noe annet i Norge av norske håndskrifter men og så har han blitt hentet.


%eee det er velkjent sak at det var islandske skrivarar i Noreg og norske skrivar på Island.


spørsmål om norsk språk og islandsk språk og norske trekk og islandske trekk er eit innfløkt spørsmål.


Stephan Karlsson skreiv ei ei stor artikkel om islandsk bokeksport til Noreg, altså han sannsynleggjer då at nordmenn sendte bestillingar til Island og dei skreiv då for for det norske publikum.


så eg trur ikkje det er slik at ein har då sendt nokon til opplæring her eller der, men det var altså delar av den same kulturkretsen og norsk og islandsk var litt forskjellig men du kunne veksle.


nei men jeg må %eee jeg må spørre deg om noe Magnus for for nå er vi langt inn i bokstavene og det er jo heilt utrolig da og er jo noe av det unike og jeg må og bare understreke det som som Jørn sa dessverre så kan ikke alle bla i boka fordi at da har man ikke de tusen og to tusen og ti tusen åra vi skal ta vare på han.


men man får sett noen oppslag og når han havner i utstillinga her nede så vil vi og skifte oppslagene innimellom så man kan komme tilbake til utstillinga cirka hvert sjette måned og se et nytt oppslag.


men men men de de illustrasjonene er altså i levende live noe heilt annet enn det en ser her fordi at de de er nesten tredimensjonale.


og du kan se gullet i en detalj som er det er magi rett og slett men det er jo en et innhold her òg Magnus og det det landlovsprosjektet som du har jobbet på %eee egentlig så har du hatt ditt private landslovenprosjekt i i femti år nesten %eee.


%eee du har laget en faksimileutgave av denne boka %eee allerede på på på sytti åttitallet og du har gjort det på Gulatingsloven, du har transkribert, skrevet ned og så videre.


det prosjektet vi er inni nå transkriberer jo ikke bare den utgaven her men alle variasjonene som vi har over Landsloven.


og da er det første jeg vil spørre om da er, er det stor variasjon mellom de ulike manuskriptene?


%eee det er eit veldig godt spørsmål som eg er glad for å få.


det er ein stor variasjon og det er jo det vanlege i %eee mellomalderen at når du skreiv av tekstar så forandra du.


du skapte nye tekstar og dette var legitimt.


det som overra£ kan overraska ein er at også ein juridisk tekst varierer veldig.


det er store variasjon og vi har jo %eee når vi laga den utgåva som kjem ut til hausten %eee over trur vi har registrert over femti tusen variasjonar når vi har gått igjennom alle dei nesten hundre handskrifta vi har.


for da for da er det neste de£ femti tusen variasjoner på hundre manuskripter er mange og så så peker òg Jørn på at dette bare er et lite utvalg av de manuskriptene som har funnes.


%eee og så har jeg da i min enfoldighet %eee nå har jeg studert historie på universitetet trodd at vi at jeg kjente innholdet i Magnus Lagabøtes Landslov fordi at det fantes en oversettelse Taranger som som vi leste høyt fra nå og det det fantes en tolkning en juridisk tolkning som sa det.


%eee den til no %eee best gjeldande for å seie det sånn.


det finst ei utgåve i trykt form i attenførtiåtte som blei kritisert allereie i attensyttini fordi den ikkje var god nok.


den utgåva frå attenførtiåtte har då stått heile tida til i haust %eee kjem det ei ny utgåve.


denne utgåva byggjer ikkje på nokon vurderingar av kva som er tekstleg best og det er veldig vanskeleg å vite kva som er det tekstleg beste.


eg trur det er umogleg å kome tilbake til urlandslova ifrå tolvsyttifire så ein må velje med skjønn det som er best.


han hentar inn tekstar ifrå islandske lovbøker og han vel òg imellom variantar, så det er ein god tekst men det er ikkje den er ikkje utan lyte.


men denne her er jo så disse utgavene er jo da en sånn marg i norsk middelalderforskning i det hele tatt sant, altså førtiåtteutgaven er Kayser og Munch?


sant så dette her er jo %eee fedrene ved ved den moderne norske historieskrivingens vugge, være seg det der med landsloven og her sitter vi fremdeles.


har de ka£ kan man bare spørre om det har de kan man tenke seg at variasjonen her har vært så store at de har hatt juridiske konsekvenser?


ja skal eg skal eg berre bruke mikrofon kanskje?


%eee eg eg eg skal eg skal re£ rett og slett bruka to minutt for dette er så viktig.


altså vi har vi har alle disse variasjonane.


no no %eee mange av dei %eee betyr ikkje noko reint juridisk fordi det for£ ulike formuleringar av det same.


det gjev nok tolkingsmoglegheiter men men likevel har det ikkje hatt direkte konsekvens, men så har vi mange %eee variasjonar som har det.


og det som er interessant med dette materialet, som som er blitt produsert av av Nasjonalbiblioteket og Landlovsprosjektet i lag med med Anna Horn og Magnus som heilt sentrale personar, det er jo at vi gjennom variasjonane får innblikk i ein juridisk diskusjon for sju hundre år sidan.


for eksempel, kven må samtykka til ei kvinne sitt ekteskap?


sannsynlegvis har kongen ønskt at ei kvinne åleine kan samtykke til eit ekteskap, men det er slettes ikkje alle dei som har skrive av som har vore einige.


det£ dette må vi kunne kalle en ganske vesentlig juridisk variasjon.


men som sa£ %eee grunnleggende prinsipper jeg vet at du har vært opptatt av dette her %unint forholdet mellom mellom teksten og %eee kapittelbetegnelsene sant.


at én ting er teksten for selv om det da er et sånn vi tror Jørn når han sier det men %eee det må jo på en eller annen måte likevel ha vært et ideal å å bringe teksten som helhet noenlunde riktig videre.


men men kapitteltitlene altså betegnelsene på hva den følgende teksten handler om det varierer mye, gjør det ikke det?


jo altså det handler jo litt om hvor mye skjønte de av hva de skrev, altså var det liksom den der helt profesjonelle som bare produserte og skrev av og egentlig ikke forholdt seg til innholdet i en tekst?


det er liksom litt dette her med en annen måte å forholde seg til skriftlighet på fra et sånn muntlig samfunn me£ og der mener jeg å ha sett en utvikling i titlene at i de eldste lovene så skriver de bare om en sak, om en sak, om en sak i titlene.


det ser du i Gulatingsloven for eksempel om en sak, om enda en sak og en£ enda en gang om saker.


og for en lagmann som da skal inn og liksom finne den rette bestemmelsen for å dømme så er ikke det et så veldig stort hjelpemiddel når du bare står saker om saker om en sak.


mens i landsloven så er det mye mer den ja her står det hvis en mann gjør sånn.


da har jo disse titlene en liten funksjon eller hvis han gjør sånn.


her står det om hvis en %eee ja sånn og sånn, altså det står litt mer detaljert om innholdet og det viser jo også at liksom skriverne og folk generelt forholdt seg litt mer til innholdet, ikke bare at %eee tittelen var en konvensjon.


og at og at dermed òg den de ulike kapitlene som du har forska på og vist til kapitteloverskriftene er om ikke av ulike måter å gruppere på så er det ulike måter å vektlegge innholdet på eller det er metadata rett og slett.


for eksempel så er det jo i denne %eee kvinnebolken da så er det et kapittel som handler om veldig mye altså det første kapittelet som handler om at det skal være en giftingsmann som skal forhandle med %eee den vordene brudgommens %eee for£ foreldre.


og det skal være sånn og det skal være medgift og det skal være tilgave fra mannen og de£ alt mulig sånn og også et sted altså.


det skal ikke i klær når det gjelder klær så skal det ikke være mer i kvinnens medgift enn en tredjedel for eksempel.


hun kan ikke liksom fø£ ta med seg hele garderoben og det er liksom min medgift, for det altså to tredjedeler av medgiften skulle også mannen kunne ha nytte av.


og i den tittelen i et av disse håndskriftene som da er dette vårt hovedhåndskrift til %eee den nye utgaven så skrev de ja om kvinnegifting og hvor mye kvinnen kan ha i medgift av av klær.


det er den eneste tingen han trekker fram som viktig.


nå nærmer vi oss %eee slutten på denne seansen, men Jørn Øyrehagen Sunde tok to minutter.


%eee vi må kunne legge på de to minuttene for å se %eee navnetrekket til Helvig Hardenberg som har eid dette.


får vi opp den siden med med hennes navnetrekk?


%eee hvem av dokker\dere vil peke og forklare?


det det der har bibliotekene blitt mer liberale med årene vil jeg si.


ja nei jeg vil bare si %eee at %eee denne hånden her altså Gustav Storm i sin tid beskrev dette her som en stygg hånd altså håndskriften til Helvig Hardenberg en stygg hånd.


ja i våre dager da prøver vi å ha litt mer objektive kriterier for å beskrive en håndskrift da det.


men %eee vel bare å få s£ vi må vi må stoppa og dvela et lite øyeblikk der fordi at når jeg begynte å snakke om Codex Hardenbergianus jeg tok jo litt tid bare å lære å uttale det %eee,


noe annet kunne jeg ikke forestille meg.


så det var jo Magnus som fortalte meg at det var ei dame omtrent da i det N_R_K\NRK sto på trappa her %eee når vi kom hjem med manuskriptet.


%eee så hvis vi da prøver å anta at det ikke bare er jeg som er ekstremt sjåvinistisk men at denne fordommen %eee er litt mer allmenn som så.


veldig upraktisk nakkeplagg men altså %eee ko£ ko£ hvor %eee holdt på å si på en skala fra èn til ti hvor %eee hvor moderne kan %eee i forhold til til på en måte kvinnerolla, kvinnefrihet, kvinnemakt alle de elementene kan denne Helvig ha vært Anna?


er litt vanskelig å si altså nå var det mannen hennes var jo %eee var han stattholder eller lensherre på Bergenshus og så dro de tilbake til København igjen nei ja eller til Danmark.


og han kan jo de kan jo ha fått tilgang til dette håndskriftet da de var i Bergen, men så er det det at på femtenhundretallet så skjer det noe.


for det første så er jo Landsloven gjeldende rett fortsatt.


det var ikke på det tidspunktet at lansen£ ble Landsloven ble samlerobjekt.


det var heller senere da de trykte opp den ble trykt opp denne Kristian den fjerdes norske lov på sekstenhundretallet.


men det som skjedde var jo at alle disse danske lensherrene som kom hit de skjønte jo ingenting av det som sto i Landsloven så de det %mmm ble jo satt i gang en prosess om %eee med å oversette Landsloven til dansk.


og det kan jo hende at Rosenkrantz har fått tak i da en dansk oversettelse som han synes var mer hensiktsmessig også forærte d£ han da dette håndskrevet heller i gave til sin hustru så hun kunne ha noe pent å se på.


og men men det er jo ikke det eneste sant hennes mann var da Erik Rosenkrantz som bygget Rosenkranztårnet i Bergen.


%eee og om det er ene eller andre grunnen så er det Helvig %eee Hardenbergianus eller Hardenberg som tar dette manuskriptet med seg hjem og som har gitt oss navn til det og som altså nå er tilbake i Norge for første gang siden denne dama her tok det med seg.


stjal det har det blitt sagt noen ganger men jeg tror ikke hun tenkte på det som det den gangen.


%eee men jeg vil s£ avslutte fordi at vi vi skal ha oss en liten pause.


det er ikke ferdig men jeg må spørre deg Magnus.


%eee Magnus Rindal %eee bor på Nasjonalbiblioteket.


%eee jeg traff han første dag jeg var på jobb %eee inne på spesiallesesalen og vi treffes ofte og vi har snakket om dette en stund og du svarte meg den gangen når jeg spurte hva er det viktigste manuskriptet vi skal få inn så sa du Codex Hardenbergianus er det viktigste.


%eee etter mi vurdering, men det er ein vanskelegare jobb, det er homilieboka Gamalnorsk homiliebok, den eldste norske boka.


den ligg ved den arnamagnæanske samlinga i København.


viss du klarar det så skal vi ha eit nytt seminar.


og da tror kanskje dokker\dere det er slutt men det er det ikke i det hele tatt.


dokker\dere har fordi det er mange andre som ville ha de stolene.


der ute kan dokker\dere ta en kikk på selve manuskriptet.


ikke stå for lenge for det er mange som vil kikke på veien.


når vi kommer tilbake igjen blir det musikk.


det blir opplesing og det blir en ny samtale denne gangen om loven og menneskene loven gjaldt for om samfunnet rundt så %foreign.


%eee hun er en av de fremste tolkene av de norske middelalderballadene, både i den måten dokker\dere hørte det nå, a cappella på noe som kan framstå kanskje som de ble sunget i si tid, og i å nyskape musikk på basis av denne tradisjonen.


middelalderballadene de kommer til Norge i hoffet i Bergen hos Håkon, far til Magnus Lagabøte, i den perioden vi akkurat har snakket om, som en del av den europeiske impulsen.


%eee vi vet det at melodiene og den tradisjonen kom i den perioden men så også vet vi at de blir sunget heilt fram til vår tid.


Kråkevisa %eee er en middelalderballade altså sanger som er sunget i Norge i åtte hundre år nesten sju åtte hundre år.


men så er det vanskelig å vite hvem er de eldste og koss\hvordan var de før?


men akkurat denne balladen her vet vi noe om fordi at den beskriver et bruderov.


da tar en svensk stormann på dette tidspunktet er Norge Sverige og Danmark i stadig krig og en svensk stormann %eee som kalles %eee f£ %eee Folke Folke Algotsson, han stikker av med bruden til en dansk stormann.


%eee og de har akkurat vært i krig %eee.


men når Folke da har stukket av med bruden til en dansk stormann hvor stikker han av?


%eee dette skjer på et gitt tidspunkt omtrent parallelt med altså ti år etter at at Landsloven kommer %eee og denne balladen som Øyonn framførte den vet vi at blir til på begynnelsen av trettenhundretallet, omtrent samtidig som kodeksen skrives ned.


så dokker\dere hørte nå faktisk så nært vi kan komme lyden og tonene som man kunne høre i Håkonshallen i Bergen i det noen leste høgt fra akkurat den kodeksen som ligger der ute.


og før vi nå går videre til til neste samtale så skal vi få òg høre %eee lovens ord.


for siste gang i dag så skal Frank Kjosås få komme opp og nå skal han lese %eee Tyvebolk.


så er det ikke sånn at %eee når vi nå har %eee har holdt på med med denne loven en stund så blir det lettere og lettere å skjønne hva som blir sagt?


dette her var jo ikke noe vanskelig i det hele tatt og det er for det det er vi som er blitt så kloke.


%eee vi er da kommet til %eee den %eee den siste av de tre %eee samtalene og den handler om %eee loven og samfunnet rundt.


%eee Anne Irene er er har har %eee doktorgrad på seksualitet, rett og rettspraksis og reformasjonen i Norge.


mens Ole Albert er doktorgradsstipendiat på på Blindern og har et prosjekt om hvordan eder og mer bestemte nektelseseder ble brukt som bevis i de norske lovene fra middelalderen.


og hvis vi skulle ta utgangspunkt i %eee i det som %eee Frank Kjosås leste her om hvordan man hanskes med med folk som ikke bare stjeler men som fortsetter å gjøre det, hva kan vi si om om det samfunnet som %eee som disse lovene forteller om?


det var vel den berømte bolk tre som oftast paragraf atten dette her med at ein skal vise litt miskunn og ikkje berre umiddelbart\direkte tenke hemn og og ta igjen, for her er det jo heilt klart at her her får ein jo faktisk %eee ein sjanse.


altså er du ein fattig stakkar %eee som stel fordi du faktisk treng denne maten så så blir du jo altså behandla veldig mildt i i forhold til det som var tankegangen før og også det at du faktisk får fleire sjansar før %eee før dei da kva skal eg seie drar dei til Tjuvholmen og heng deg.


så så så det er heilt klart at at det det er jo eigentleg berre og så knytte an synest eg til det som %eee som folk har sagt før her %eee at det ser ut til no at altså samfunnet her rettskulturen er kvalitativt annleis enn det den har vore før.


kan jeg bare spørre om noe om det med en gang?


%eee fordi at %eee Jørn sier denne loven er virksom i i fire hundre år og det er noe av det som gjør han vellykka.


men men for dokker\dere for deg da og dokker\dere %eee for en ting er hva som står i lovboka %eee og det høres fint ut.


det står mye det står mye fint i bibelen og det står mye trist i bibelen og det varierer gjennom historien om det er det triste eller det fine man har praktisert.


det vet en i særlig i forhold til straff og miskunn og kjærligheten i hjertet som ligger her.


vet vi noe om rettspraksisen i denne perioden, altså ble da en fattig stakkar som stjal et brød eller fylte nevene med mat faktisk sett på med miskunn eller %eee va£ var praksisen i tråd med dette idealet?


%eee og %eee ifrå heile middelalderen\mellomalderen %eee og dokumenta begynner da å poppe opp ifrå slutten av tolvhundretalet %eee så har eg under hundre sakar.


og nokon av dei er berre beskrive kanskje med ein to tre linjer, men eg har trekt linjene heilt fram til sekstenhundretalet og og det eg ser er at frå femtenfemti så skjer det nærast ein eksplosjon i i antall\tal %eee i antallet\talet sakar, %eee men lova er jo fortsatt\framleis den same.


det det skjer ingenting nytt lovmessig så så eg har jo argumentert for at det totalt sett så gir det meining å sjå da rettspraksisen sei frå trettenhundre til sekstenhundre under eitt og så kan ein da gå inn og så trekke %eee ein del trådar og gjere ein del generaliseringar der.


%eee og og det som %eee det som eg har lagt merke til da for eksempel når det gjeld straff for ulike seksuelle lovbrot så kan for eksempel straffa for hor altså vanleg ekteskapsbrot den kan variere ganske masse.


altså det kan gjerne vere ei ku i eitt tilfelle og så plutseleg så ser du at det kanskje er %eee femten kyr og dei har gjerne klaska på nokon sauer og %eee og nokon skillingar i tillegg.


%eee så så det og det tyder jo da på at dei har gått inn og det som jo Jørn også var inne på her at %eee dei gjerne da har forhandla fram %eee eit eit resultat på tinget litt meir lokalt.


og og eit av dei tinga som nok da truleg har tatt hensyn\omsyn til nettopp fordi man\ein ser såpass stor variasjon på på eitt og same lovbrot, er jo nettopp kva er din evne til å å betale for deg eventuelt har du vore utpå før.


%heh nettopp %eee men men men men det men det finner du jo òg igjen %eee helt tilbake i Gulatingsloven %eee hvor du ser i Gulatingsloven at %eee altså hvor mye du skal betale i bot for den samme forseelsen %eee for eksempel med å ikke ha brygget øl.


og det antar jeg må være samme prinsipp, altså at det er grøden du har altså hvor mye er du i stand til å prod£ produsere, koss\hvordan er jorda, hva har du lokalt altså en lokal tilpasning av straffa som ligger i bunn.


%eee eg kan ikkje hugse å ha sett at du må %eee kva skal eg seie brygg£ brygge øl som som ei straff at den varierer.


%eee den i Den eldre Gulatingslova den %eee den kan eg ikkje hugse, men men ein annan ting som gjer det heile kvalitativt forskjellig òg det er jo dette her med hemn hemnaspektet.


%eee og og det det der er det heilt klart eit %eee eit skilje da med med Magnus Lagabøte,


både synet på hemn og og også synet da på %eee på rett og slett i kor stor grad er storfamiliar for å kalle det det medansvarlege med deg når det gjeld både å %eee å å gi og ta imot %eee eventuell oppreising,


som altså da kommer\kjem i tillegg til eventuelt ein kongeleg eller ein biskoppeleg %eee involvering.


%eee og og også det at man\ein frå Magnus Lagabøte av %eee satsar mykje meir på enten er det kongen som straffar, eventuelt også da med %eee altså med ein %eee ein oppreising mellom privatpersonar,


altså dette herre hemnaspektet at viss du %eee du var %eee kva skal eg seie forbanna på meg fordi eg hadde %heh drepe broren din, så %eee så så og så skulle du no prøve å la dette her da bli løyst i i kongeleg regi.


men men det er klart det er eit stort problem med og så vite rettspraksis i og med at det er så lite overlevert.


hvis jeg kan legge til noe om %eee om dette med hva vi kan trekke ut av samfunnet fra denne tyveriregelen da, %emm så én side av det er jo den denne miskunnsdimensjonen som Anne Irene snakker om som jo er veldig viktig, men den andre er jo at dette blir %eee det blir jo slått hardt ned på ikke sant også.


det er jo at du gjør noe %eee dus£ dus£ hvis du stjeler noe så er det noe annet enn å rane noe ikke sant.


du du sniker det til deg %eee og og den forskjellen da mellom det å handle åpent og det å handle handle i skjul den er jo nedfelt veldig tydelig i regler om drap for eksempel da hvor hvor drapet det å det å %eee definere som det å drepe noen og så anerkjenne at du har gjort det etterpå.


så hvis du dreper noen i %ttt du har vært hjemme hos noen, du har blitt veldig sint og så dreper du noen og så går du går du til gården ved siden av eller gården etter det og og sier at du har gjort det så er det en forbrytelse som du kan du kan kompensere for.


men %eee hvis man hvis man myrder noen da, altså hvis man dreper noen og ikke anerkjenner det og så blir man dømt for det etterpå så er det mye verre, så det å handle liksom skjult det er %eee det er litt krise.


også er det vel viktig akkurat det du sier der med at %eee at du %unint du kan du kan ta det på deg og stå åpent frem og likevel da på et vis være et ærlig menneske.


foru£ hvis denne tyveribestemmelsen der du sier at ja en gang ok to ganger uff %mmm %eee men så kommer du til et punkt der der er det slutt sant at det er et et samfunn som forsøker i det lengste å hente folk inn igjen og så når det virkelig viser seg at det ikke går så så straffes de veldig hardt.


og går det an å litt sånn derre mene noe om hvorfor det er så viktig å reintegrere folk?


fordi at noen har jo ment at dette her er en sånn slags nordisk modell for konfliktløsning sant det derre med å å streve i det lengste for å få folk tilbake, men %eee det er lov å si at man at %heh.


dette vet vi jo ikke noe sikkert om sant det derre.


nei altså e£ en mulig tolkning av det er jo at %eee at på tross av alt vi har hørt i dag om den sterke kongen som som lager lov og som kan kan liksom virke virke i dette samfunnet på en effektiv måte så så er det ganske tydelige begrensninger for det.


og Jørn var inne på det med at det er nødvendig med en ganske stor grad av samarbeid mellom sentralmakten og lokalsamfunnet og at %emm det kanskje er begrensninger da på i hvor stor grad kongemakten for eksempel kan altså dødsstraff for eksempel er jo nesten ikke brukt ikke sant i dette %eee i dette rettssystemet.


man gjør folk %eee fredløse og så er det opp til andre å å gjennomføre den den straffen da.


i hvor stor grad er dette folk som nettopp kommer fra retten første gang, andre gang, tredje gang, enten fordi at de er fattige, de er fredløse, %unint utenfor,


og i hvor stor grad er det bønder som dømmer hverandre i for eksempel %eee arveoppgjør, i grenser, i retten til vatn, altså den type ting hvor man egentlig dømmer hverandre?


altså viss det var blitt begått\gjort drap, viss det var blitt begått\gjort alvorlege seksuelle lovbrot, for eksempel nokon som hadde hatt seg med søskenbarnet sitt,


altså det det var heilt klart det var veldig alvorlege sakar og då måtte du gjerne ut med ei veldig stor bot.


sei du kanskje måtte betale ein gard eller to og og da blei det gjerne skrive nokon skikkelege dokument altså oppsett.


jo Aslak hadde kanskje både gjort det eine og det andre og måtte møte på tinget for det, %eee og han måtte da ut med to garder til kongens ombodsmann, og da var det jo veldig viktig å få skriftfesta dette her for å bevise da at da hadde eigedomsheimelen gått over til kongens %eee kongens ombodsmann.


%eee og du kan seie i dei tilfella der så er det faktisk mykje større sjanse for at man\ein da har overlevert noko skriftleg som kan fortelje om dette også i dag, enn for eksempel typisk da ein stakkars tjuv som hadde stole og kanskje gjort det eit par gonger til.


altså det er ingen eigedomar du kan %eee dra over til kongen, ergo så blir ikkje det skrive noko dokument.


så så så eg trur typar sakar her òg har %eee ganske mykje å seie òg for for kva er det vi kan vite viss vi skal halde oss sånn reint til %eee til rettspraksisen her i middelalderen\mellomalderen.


og dokumentene vi har overlevert er jo også utelukkende tror jeg altså dokumenter som er bevart ikke av en et kongelig arkiv men ut altså ut på gårdene ute i i distriktene.


og da er det for det første veldig usannsynlig at ting overlever og for det andre så former det i veldig stor grad hva som overlever som %eee som Anne Irene sier.


det er og og nå har vi jo snakket om på en måte de sexy saken ikke sant, vi har snakket om tyveri og drap, men hva er det nesten alle brevene handler om?


hvem har gitt denne gården til dette klosteret?


det er jo det det er det som i stor grad overlever og det er ikke så kult da men %overlapping av.


jo men men men nokon gonger kan man\ein jo faktisk få ganske kule opplysningar av det der, for eksempel ein del kyrkjelege jordebøker.


og da kan eg lese at %eee her kom det da inn %eee jordpart sånn og slik på grunn av at %eee nokon %eee for eksempel da ikkje hadde overheldt fastebestemmelsene\fastebestemmingane.


andre kom inn til deg fordi nokon hadde %eee hadde begått\gjort incest altså berre kanskje korte korte antegnelser\merknadar, men men det det kan like fullt sjølv i kva skal man\ein seie litt sånn kjedelege %eee kjedelege %eee lesestoff som jordebøker så kan det der òg dukke opp litt sånn spennande informasjon.


jeg merker meg at du at du snakker om min jordebok, enda den mest berømte er jo %eee Aslaks.


i tillegg så vil jeg bare at proto£ protokollen bemerker at at %eee jeg ikke er enig i at de sexy sakene er de som handler om incest og søskenekteskap.


men %eee men men men hvis vi går til samfunnet rundt loven altså rundt disse %eee disse som dokker\dere påpeker at vi har få rettsprotokoller og sånn sett ikke kan si så mye om %eee nøyaktig praksisen på ulike ting så så må eg likevel si at dette er jo et lovverk som varer i fire hundre år.


og for liksom å sette opp ei sånn tidslinje så betyr jo det at det kommer altså fra høgmiddelalderen %eee fra et tidspunkt hvor %eee hvor korstoga pågår %eee òg som %eee og hvor og hvor minnene om det vi kaller vikingtida ligger ganske tett på og passerer gjennom svartedauden, gjennom reformasjonen, gjennom karlmark£ Kalmarunionen og inn i dansketida.


altså det er et det er et enormt spenn av tid %eee mellom det første og det siste året når når Christian den femtes lov overta£ %eee norsk-danske lov overtar.


altså du sier at antageligvis kan vi anta og resonnere bakover men vet vi noe om hvordan innbyggerne folk i Norge forholdt seg til loven?


er han så stabil som det kan se ut %eee eller eller er det andre ting man tar fram underveis andre paragrafer blir viktige er det endringer og så videre?


og det er at du har eg veit da søren om eg nokon gong har sett liksom ein eksakt referanse til loven fordi det er jo det vi vi er vant med ifrå rettssaker i dag at da ser man\ein gjerne referanse til lov sånn og slik og paragraf ditt og datt kom til anvendelse\nytte i det og det tilfellet.


%eee men men det den type liksom konkrete referansar inn for eksempel da mot mot landsloven eller mot ein kristenrett det er dessverre så så er det ikkje der.


men men det du det du på ein måte kan s£ du kan i_hvert_fall\iallfall indirekte sjå at det er truleg da altså at det er landslov eller Landslova sin sin tenking som har %eee komt\komme til %eee til anvendelse\nytte.


et annet mulig poeng altså som ikke går akkurat på hvordan man bruker disse reglene men på hvorfor de varer så lenge er jo at dette også er et samfunn som har en veldig tydelig idé i hvert fall til en viss grad om at bra lov er gammel lov.


altså så det som det som e£ liksom sånn ting skal være er i hvert fall i en viss grad sånn som det alltid har vært da og dette ser man for eksempel når det er bondeopprør i senmiddelalderen på fjortenfemtenhundretallet så refererer man eksplisitt til at til at kongen da for eksempel har forbrutt seg mot sankt Olavs lov og og gammel sedvane da.


så denne ideen om at og og og dette er jo %eee dette er jo liksom bondeeliten ikke sant de de rikeste %eee beste kalte de seg selv bøndene i et lokalsamfunn som som er vant til å delta i dette systemet sånn som det er %eee konstruert da som.


men o£ Olav %unint men speiler det da òg en %eee en stabil s£ om ikke samfunnsstruktur for at overbygningen apropos Erling endrer seg jo mye i denne perioden %eee og for så vidt òg de materielle vilkår gjennom svartedauden som sjølsagt om£ omkalfatrer veldig mye.


reformasjonen kom inn og endrer mye, men er det likevel sånn at bondelivet og bondesamfunnet er relativt stabilt inn forbi det samme i denne perioden som gjør at bant£ gammel lov kan virke?


altså at det at at man har gam£ sånn har det vært fra gammelt av sånn har det alltid vært for far min og far min før det og far min før det og hans far før det og sånn skal det være videre.


jo det lig£ jeg vil ikke nå er ikke jeg en sånn materialist da som vil si at alt handler om det men jeg tror at jeg tror at en en det til en i stor grad er riktig da at det er en del sånn grunnleggende forutsetninger som ligger til rette og at altså dette denne bondeeliten som fins i høymiddelalderen og senmiddelalderen den blir jo ikke borte på noe vis.


men er det ikke også sånn at altså mye av det som har vært vært sagt i hvert fall her nå da den siste siste omgangen her er at %eee lovens %eee viser ikke akkurat til han og det er store lokale variasjoner og det er mye slingringsmonn lokalt og du kan gjøre en hel del ting og %eee som som ikke direkte er foreskrevet i loven.


og og Jørn snakket om om %emm om hvordan den her loven er bl£ eller nei Anna sant snakker når hun snakker om kapitteloverskriftene at de blir mer og mer %eee tydelige på at de er %eee at de ser framover sant at hvis dette skulle skje.


så den er åpen mot fremtiden i noen grad og så er den litt sånn omtrentlig og så gir den stort lokalt spillerom.


så det at den ikke er en trang trøye betyr at du kan vokse i han da at nettopp fordi den er litt sånn rund og omtrentlig og kanskje til og med blir stadig mer rund og omtrentlig etter hvert som den blir eldre %eee kan fortsette å være et et bindeledd fordi at den den gir et rom å handle innenfor.


ja og samfunnet er jo også som det blei sagt her altså det er jo tross alt eit %eee veldig stabilt samfunn.


det store store fleirtal er jo busett på landsbygda.


dei driv med akkurat det same som det sine forfedrar og og formødrer har %eee har gjort og dei dei rotar seg bort i dei same dumme tinga og og gjer dei altså dei dei dei så så kva skal man\ein seie forbrytelsene\brotsverka gjentar seg.


du du har same måten du kan drive å krangle om %eee om grensegjerde på eller retten til til fiskevatn.


og og og det òg altså det du du har på ein måte fått ein lov trur eg i tolvsyttifire som varar så lenge simpelthen\rett_og_slett fordi den har gyldigheit for samfunnet %eee vidare.


det det det er veldig interessant for jeg tror du det det det det stemmer nok at det er som du sier at forbrytelsen gjentar seg både voldsforbrytelsen eller sedelighetsforbrytelsen om du vil.


altså %eee hor og utroskap gjentar seg men det gjør òg krangelen om den stemmen som %eee tar vatnet ned til di mølle eller til din di sag istedenfor til naboen sin.


%eee det er de samme hvert år grensegangene man går opp gjennom mange mange hundre år.


men dokker\dere som da har jobbet med med rettsdokumentene %eee de skrevne.


altså på gårder i Telemark %eee og i Ryfylke og antageligvis andre plasser i Norge òg så så vil man finne at i kistene som tar vare på de de gamle storbøndene bondeeliten sine %eee relikvier der er det der er det %eee smykker.


det er %eee fo£ forskjellige andre ting og så er det dokumenter, skrevne dokumenter og gjerne dommer %eee om retten til land og vann.


du antyder at man kan ha manipulert med hva man ville ha eller el£ kan det stemme?


var man var man tilbøyelig til å kunne brenne en dom eller gjemme den eller håpe at han forsvant eller ødelegge den eller eller hadde det skrevne ordet så stor respekt at man ikke ville funnet på noe sånt tror dokker\dere?


jeg har et et eksempel på det som %eee jeg forsker på disse edene da som brukes som bevis i i rettssaker hvor man hvis man har står overfor en anklage så kan man sverge en ed sammen med en en et visst antall såkalte mededsmenn da som skal støtte din ditt krav i den saken da.


%emm og det er et eksempel jeg tror det fra slutten av trettenhundretallet hvor det er en mann som heter Olav som har blitt %eee anklaget av to brødre om at han %eee forårsaket deres mors død da han ledet henne over en elv på en hest.


%emm og Olav %eee det eneste dokumentet vi har overlevert fra dette er fra lagmannen i Bergen.


men dokumentet sier at denne saken har blitt avgjort før fordi Olav sverget med elleve edshjelpere som er altså så mange du trenger for å fri deg fra anklagen om om drap da om at de£ dette hadde han ikke hadde han ikke gjort med vilje da.


%eee og ifølge loven så skulle jo da denne saken være over altså det å sverge en ed det er da er saken ute av verden og det står også i brevet fra lagmannen at dette var skrevet ned og at det var vitner på det på at Olav tok med seg dette brevet til lagmannen i Bergen.


og det måtte han gjøre fordi disse to brødrene hadde %eee tatt saken inn for lagmannen så de aksepterte rett og slett ikke at denne saken var over da.


og i det tilfellet så man kan si ja det er stor respekt for det skrevne ord men kanskje ikke når det %eee når man ikke vil at det skal være sånn som det står da kanskje %heh.


ta vare på de dokumentene som støtter ditt syn.


fordi de brevene som er overlevert det er jo i stor grad %eee brev som sier at %eee denne og denne har fått %emm har fått %emm %eee garanti fra kongen på at %eee på at han skal han skal ikke bli bli utlegd han skal ikke bli fredløs hvis han betaler denne boten ikke sant.


eller er det som Steinar Iversen har påpekt at i i Telemark så eide bøndene i veldig stor grad sine egne gårder, og da var det veldig viktig å kunne dokumentere %eee sin egen status og sin egen ja sin egen plass i samfunnet.


men det er jo da et et sånn konstant %eee element i i dette herre lange Magnus Lagabøtes Landlov-samfunnet %eee som nå peker på sant at %eee det er et problem å vite hva som er sant da i i vårt tilfelle.


i i veldig mange sammenhenger må påstand stå mot påstand og da har du disse herre edene som kommer inn som bevis.


altså jeg tror jeg kunne fått elleve mennesker til å sverge for meg kanskje men.


ja sant for alle på instituttet ville jo.


hvis jeg ikke drepte noen på instituttet %emm.


det handler jo om hvordan samfunnet er bundet sammen hierarkisk, for edene brukes ikke bare som bevis men de brukes også som ikke sant jarler sverger ed til kongen lendmennene altså de det arkstrå£ aristokratiet sverger ed til kongen.


så hele den politiske strukturen er altså avhengig av dette da så men likevel så er man utrolig usikker på på at det faktisk funker da.


%eee og eg har jo også sett fleire formuleringar altså i dokumenta der du har gjerne %eee alle %eee alle som alle som kan alle som vil har har møtt opp da på det lokale tinget.


og så har dei gjerne spørsmålet ja er det no nokon blant dere\dykk gode menn og gode kvinner som her er på tinget som har sett eller høyrt om det har føregått noko i mulm og mørke.


altså så så du har og og og og ein ser jo også da at %eee at gjerne ja ok.


her var det eij£ hadde gjerne alle saman anten sett eller høyrt noko som da gjekk i i den retninga.


og viss du da for eksempel da ikkje fekk for eksempel da medeidsmenn eller du fekk nokon gonger bruker dei også borgens menn nokon til å gå i borgen for dei går bo£ går god for dei så %eee så kunne du òg da risikere at %eee ja løpet løpet var køyrt.


men men sant på den ene siden så har du da en lov som som på en ny måte beskytter %eee svake grupper %eee og på den andre siden så har du et et system for konfliktløsning som styrker de som har solide nettverk.


%eee Landsloven endrer jo også litt på dette fordi i de tidligere landskapslovene så hadde det jo %eee vært mulig for eksempel å sverge disse edene i s£ veldig stor grad med mennesker du selv valgte ut da og det blir jo litt borte med landsloven hvor de i mye større grad er edshjelpere som som du ikke har fullstendig kontroll over.


så det blir moderert dette elementet men det er det er absolutt et interessant element at at landsloven ikke kvitter seg med dette systemet på noe som helst vis.


men men hvis vi skal hvis vi skal prøve å spekulere litt som Erling har lært meg at han har blitt beskyldt for å stå i lause lufta når han spekulerer litt i historien og ikke har noe håndfast empiri under der du ikke kan ha det da men.


det er jo altså i kirka når du gifter deg så ble det inntil nylig òg spurt er det noen her som har kan vet kan si noe som tyder på at disse ikke skal få lov til å gifte seg som egentlig er det samme.


er det noen her som vet noe som som kan gjøre noe med denne saken altså samme praksisen?


er ikke noe av forskjellen her hva er det som autoriserer eden?


mens her med Magnus Lagabøtes Landslov nå spør jeg egentlig bare litt langt innfører han jo óg gud %eee som og har kommet med Gulatingsloven altså man sverger til gud %eee.


altså hvis du kom til helvetet og trodde at du kom til helvete for å bryte eden din så satt meneden langt inne.


jo altså det det ser ein jo heilt klart det var også i det førkristne samfunnet %eee fordi man\ein har overlevert ein del skildringar av vikingar som kom i kontakt med kristne kulturar og og nokon gonger så var det da nødvendig å å rett og slett sverje eidar,


og der vikingane da fekk sverje på rett og slett på sine sverd og sine gudar.


%eee og og det er heilt klart når du da kjem inn i kristen tid når når du da sverger\sver på boka altså på på bibelen eller du du sverger\sver på korset så har du jo da påkalla på ein måte då dei dei aller viktigaste nye symbola, altså kristne symbola.


dette er jo så viktig i Frostatingsloven denne %eee viktigheten av å sverge på det som er hellig.


altså der sv£ skal man jo sverge på på en hellig bok og man skal sverge på en %eee en en %eee %mmm salmebok hvis man sverger i tyverisaker for eksempel.


og så kan man sverge på en det den kaller for en en messebok tror jeg også som antagelig er %eee det nye testamentet eller i hvert fall deler av det.


hvis man sverger i i drapssaker da skal man stå nærmere alteret, men så har den også en sånn utrolig interessant passasje om at hvis presten ikke slipper slipper dem inn i kirken så de kan sverge der så kan de bare sverge på døra på utsiden.


for så vidt jeg husker da kan så så har vel egentlig du drevet å skrevet sånn doktorgrad og sånn %eee om %eee kriminelle og vold i ta£ samfunnet som kommer rett etter landsloven.


ja eller sånn som vi sånn som vi har definert det nå da så er det jo innenfor fordi Jørn sa jo da at at %eee Magnus Lagabøtes landslov gjaldt til sekstenåttisyv, men det kommer jo en ny lov i sekstennullfire sant som er Kristian den fjerdes norske lov som er en legendarisk dårlig oversettelse av Landsloven.


det er rett og slett en %eee skikkelig altså hvis det er noen medlemmer av Norsk oversetterforening her så er det godt dokker\dere er organiserte fordi at det arbeidet som ble gjort den gangen, det var ikke faglærte.


det var men men men men vi får spørre de£ deg om det òg da altså fordi at du har da jobba med voldskriminalitet spesielt i bondesamfunn i Norge i denne perioden på slutten av virketida.


%eee og hvis du skulle se på det å tenke bakover i tid altså fra lovens start og ut %eee tror du i det arbeidet at du er i kontakt med %eee voldskriminaliteten i %eee på tolv slutten av tolvhundretallet og måten man ser på det da,


eller tror du at %eee at det er for lang avstand til at det egentlig det er linje mellom det?


nei jeg tror nok at det er en du kan godt si at det er noe som henger igjen der.


%eee altså nå nå mente jeg i denne avhandlingen at voldskriminalitet var noe man hadde funnet på sant at det var en at volden er en et produkt av denne lovgivningen at at lovgivningen handler veldig mye om å definere inn og ut av %eee samfunnslivet hva som er ønskelig og ikke.


%eee men men man kan godt se den den %eee fortløpende bekjempelsen av fysisk maktbruk i privat regi hvis vi kaller det det som en en forlengelse av en statsbyggingstradisjon som setter inn med Magnus Lagabøte.


ja og altså viss du viss du ser på liksom den det kva skal man\ein seie det pr£ det private initiativ for for å løyse ting så synst eg òg det var var veldig interessant det som %eee det som Jørn altså det det scenarioet som som Jørn skisserte her at truleg så har man\ein da forut for landslova på ein måte akkumulert opp at det har komme såpass masse endringar i samfunnet som hadde akkumulert seg opp.


og så kommer\kjem da landslova da med veldig masse nytt fordi det det det er heilt openbert at sånn du har jo da Eldre Gulatingslova da som som er i eit manu£ altså manuskript som altså like før Landslova kommer\kjem.


da tar dei den beste mannen i drapsmannen si ætt, så så det er heilt klart at at det er ein god del ting som som skjer heilt inn i_hvert_fall\iallfall i i enkelte %eee %unint.


i enkelte samfunnslag så er det ein del ting som som skjer som man\ein heilt klart %eee ville ville hekta ord som viking og tidleg med£ middelalder\mellomalder til men men så så har det også undervegs skjedd då så masse endringar at da da får du plutseleg ein sånn %eee i_hvert_fall\iallfall forsøk på å bekjempe\kjempe_mot det.


altså da da ser du kva som faktisk var blitt løyst sånn røffly i henhold\høve da til dei nye prinsippa men vi veit ikkje heilt kor masse er det som fortsatt\framleis blei løyst.


altså på på gammal måte da og det %eee ja.


vi vet ikke men vi kan se for oss t£ %eee at det som som du beskriver her altså den type voldskriminalitet som ikke å tillater hevndrap det vet vi at det ikke kom inn og at det er et et samfunnsproblem og at det òg di£ %eee som du sier den store mengden fattige som kommer og sånne ting,


at det innfører en del prinsipper som kommer fra kanonisk rett, som kommer fra fra andre steder som er grunnleggende annerledes enn det en har sett før,


men %eee vi har brukt opp tida vår, men jeg lurer på om jeg kan spørre deg om dokker\dere om en ting til likevel.


og hvis dokker\dere skulle peke på heilt ikke bare som faghistoriker og ikke bare som på en måte det dokker\dere har forsket på men si hva fi£ ser vi av landsloven igjen i Norge i dag?


jeg tror kanskje jeg ville liksom hekta meg på det som Jørn sa men vridd det litt annerledes fordi %qqq nå har vi sittet her i dag og vi har liksom sagt veldig mye pent om denne loven.


og så har vi også snakket om hvordan de dokumentene vi har fra middelalderen er de de som overlever de overlever av en grunn ikke sant, og de aller fleste av de den informasjonen vi har om middelalderen den kommer jo fra eliten.


den kommer fra kirken i veldig stor grad, og det gjelder jo også den informasjonen vi får om dette samfunnet på tolvhundretallet da, så jeg vil kanskje bare sånn avslutte med at kanskje vi også bør være litt forsiktige med å liksom å akseptere kongemaktens versjon av hvorfor den gjør dette da.


for eksempel når Håkon den fjerde sier ok folk dreper hverandre alt for mye er det fordi folk ak£ faktisk dreper hverandre alt for mye, eller er det fordi kongen trenger en grunn til å gripe inn i dette samfunnet og til å til å øke sin prestisje på en eller annen måte da.


så kanskje for å være litt sånn bare vri litt på det kanskje det er sånn at det som er den viktigste arven fra landsloven er at vi vi er veldig glade i å styres som som Jørn sa men kanskje vi aksepterer disse maktfortellingene litt for lett da.


jeg kjente at jeg var klar for replikk det tror jeg Jørn òg var men det vi har brukt opp tida.


nei det altså selvfølgelig\sjølvsagt det er det vi har frå tolvhundretalet er jo som du seier ifrå %eee det det er kyrkje- og og kongemakt som som vi har det.


men men samtidig så ser ein jo òg når ein kommer\kjem utover i seinmiddelalderen\seinmellomalderen òg at det heilt klart òg er %eee at vi da får eit innblikk òg i ein god del altså vanlege vanlege menneskes liv rett og slett.


og og også dette herne med at det òg er ein viss form altså %unint kva skal ein seie rett£ rettferdighetstenkning\rettferdstenking innebygd i det òg at Aslak som som som har høg løn om om du %eee for eksempel gjer ein skade på meg så skal kanskje du da betale litt høgare oppreising til meg.


altså at du kanskje skal jo at du du kanskje skal ha %eee altså litt den den tankegangen inne og og at det kanskje er noko som altså veldig gradvis òg %eee får får på ein måte får får på ein måte satt seg.


og dei er også involvert som det er blitt sagt mange gonger her nå når det gjeld både å ta ta stilling til spørsmål om skuld eller %eee frifinnelse\frifinning %eee størrelse på straffa kan jo vere involvert i størrelse på oppreisinga.


%mmm men jurye£ juryens tid er litt sånn forbi da.


%eee da må vi dessverre si takk til %eee Anne Irene og Ole Albert.


%eee for det første så må jeg gi to saksopplysninger %eee kor£ korreksjoner til meg sjøl.


det ene er at Jørn er professor i rettshistorie og ikke rettsvitenskap, beklager.


jeg kom på det sjøl og det andre er at det var Eirik Prestehater så var konge i tolvåttiåtte sønn til Magnus Lagabøte og ikke Magnus Lagabøte når flyktningen Folke Algotsson kom med sitt bruderov til Bergen bare så det er klarlagt.


ja %eee eg£ jeg s£ jeg har sagt så mye feil i dag at jeg må bare rette opp det jeg kommer på i løpet av tida, men %eee jeg vil si noen ting til før vi gir %eee scenen til Øyonn igjen.


men %eee i tillegg til det så er vi ikke ferdige.


Nasjonalbiblioteket som vi er i nå vår rolle er jo å holde den nasjonale hukommelsen, men ikke bare holde han og passe på han, det er òg å formidle han.


argumentet som gjorde at danskene ville låne han ut til oss over så lang tid er at vi skal stille den ut og bruke den overfor folk.


%unint ta to eksempler det ene er middelalderballadene som %eee Øyonn framfører.


de har vi dokumentert i vår musikkseksjon og folkev£ følkemusikk£ folkemusikkarkivet i kraft av en nedskriving av alle tonevariasjoner og alle tekstvariasjoner som er kjente.


og så er vi ikke ferdige med lovverket fordi at Magnus Lagabøte lagde ikke bare en landslov, han lagde òg en bylov, og Byloven er heller ikke ferdig transkribert.


det er ikke gitt ut kildekritiske utgaver av det og vi har nå satt i gang, og kommer til å sette i gang, et prosjekt sammen med blant annet Jørn og private sponsorer på å òg få transkribert og gitt ut Magnus Lagabøtes Bylov og gjort det samme type forskningsmessige arbeidet med det som vi nå har gjort med Landsloven.


det er et samarbeid mellom oss og private stiftelser og andre %eee som bygger på det arbeidet som allerede er gjort i Landslovsprosjektet og jeg er veldig stolt veldig veldig veldig stolt.


hei alle saman, kjekt å sjå dokker her og velkommen til Nasjonalbiblioteket.


eg heiter Eline Kleven og er programsjef her.


i programkonseptet Arkivert som vi skal vere med på i kveld så det arrangerer vi med litt sånn ujamne mellomrom gjennom året så går vi tett på små og store ting frå samlinga her på Nasjonalbiblioteket, materiale som ligg i dei fire etasjane under bakken her i arkiva våre og kanskje sjeldan blir løfta fram,


eller ting som ofte blir løfta fram men som vi ser på med eit nytt blikk.


og i kveld så skal vi sjå nærmare på breva til Camilla Collett og enda nærmare bestemt på breva frå ein betydningsfull\viktig periode i hennar liv, åra mellom attenfemtito og attensekstitri£ sekstitre i tida etter at ho blei enke,


og enda tettare inn på eitt spesielt brev frå eit spesielt år attenfemtitre,


eit brev som skildra gjenkomsten\attkoma hennar til Christiania etter ei tid i København og tilbake til ein by som var herja av kolera, ein epidemi som tok livet av eitt tusen seks hundre av byens førti tusen innbyggarar.


og det er første gong dei har blitt gjort tilgjengelege akkurat dei breva her for både folk og forskarar %eee og i arbeidet med det her så gjekk Wolfs£ Wulfsberg tett på både breva og perioden og inn i krokar og irrganger\labyrinter på jakt etter meir kunnskap om både Collett og om byen Christiania i attenfemtitre og folka som budde her.


og i den Arkivert-serien som vi er her for i dag så er det Aslak Sira Myhre og Erling Sandmo som er faste programleiarar.


tusen takk for det Eline og hjertelig velkommen til Marius.


og tusen takk til alle dokker\dere som er her.


sånn så Eline sa %eee så er noe av tanken med dette konseptet Arkivert det er ikke at vi vi snakker ikke om Camilla Collett bare eller bare et tema.


vi prøver å ta utgangspunkt i én kilde, i ett objekt, i én ting fra samlinga og se hva forteller den oss?


hvor kan vi gå derfra gjerne rundt i dette tilfellet her Collett først men òg inn i samfunnet rundt i i verden rundt.


vi har jeg vet ikke hvor mange millioner men vi nærmer oss vel det er hundre millioner ulike objekter i samlingen til Nasjonalbiblioteket %eee stort og smått, lyd og film, bilde, kringkasting, %eee trykk, plakater, musikk, %eee bøker aviser, og så videre.


de gir oss en mulighet til å gjøre tidsreiser tilbake i historien, men de er òg bare interessante når de får en fortelling rundt seg av en eller annen sort.


vi prøver å vise potensialet til fortelling og læring i i samlinga vår.


så det er det vi jobber med så hvis dokker\dere synes vi er smale så er det meininga.


vi skal være smale her og så er tanken at da kan dokker\dere gå ut og være smale etterpå for det vi snakker om er tilgjengelig for dokker\dere, enten på nettet eller i samlingene våre her, så det er en invitasjon egentlig hele tanken med dette er en invitasjon til dokker\dere til å gå og gjøre det samme.


og en av de første jeg hadde lyst å invitere til dette det var forskningsbibliotekar Marius Wulfsberg som som sitter her nå.


%eee han har som Mette Witting begravd seg i Collett over lang tid og jeg tror ikke tanken til til Marius Wulfsberg var i utgangspunktet at han skulle skulle gifte seg med Camilla Collett og brevene til Camilla Collett når han begynte arbeidet men men det har han gjort.


vi har ikke sett han på på på mange år egentlig %eee.


han har lært seg å lese gotisk håndskrift %eee som er vanskelig og han har lært seg å lese Camilla Colletts håndskrift som visstnok er enda verre %eee og gjør òg arbeidet med transkripsjon, så han er ekstremt tett på på disse kildene.


og det var noe av det som fasinerte meg og hadde lyst til det %eee sant og og høre hva Marius finner så da før vi snakker om dette ene brevet vi snart skal se på skjermen og inngangen til Collett Marius så lurer jeg på om kan du si noe om det arbeidet dokker\dere nå gjør med brev?


%eee vi det er heldigvis %eee en liten gruppe med veldig kompetente transkriptører og som har lang erfaring med tekstkritiske utgivelser, blant annet fra Ibsen.


hvis man tror man har lest sakte, før så har man tatt feil %eee.


å le£ lese Camilla Colletts håndskrift krever %eee at man leser linje for linje strek for strek og sitter og lurer på om det er en V eller en R.


%eee og så setter man disse tegnene sammen og så blir det ord og noen ganger ikke helord men noe som tyder på et ord.


og så leser man videre og så kjenner man igjen én bokstav som fra på et senere tidspunkt og så føyer man inn den og så sakte men sikkert så blir håndskriften %eee et brev med setninger, meningsfulle ord, men også med noe usikkerhet.


men det tar %eee man må virkelig øve seg på å være tålmodig og tenke litt sånn og og like det og det er en veldig sånn det kanskje hvis man liker å tegne me£ man får no£ noen ganger den samme type konsentrasjon liksom fokus.


men disse breva %eee bare for å spørre om det %eee ryktet her på Nasjonalbiblioteket sier at det varierer i hvor grad de er lesbare ut ifra hva språk Collett %eee skriver.


og da er mitt spørsmål vet ikke om det stemmer en gang men hvem hvis du ser på de samla breva, hvem er det hun skriver til %eee og hvor mange er det og hva språk skriver hun på og så videre?


%emm altså i denne ut£ altså vi har utgitt et par s£ %eee brevsam£ eller bolker med disse brevene da.


vi startet med å utgi brevene til Suzannah og Henrik Ibsen, fortsatte med Bjørnstjerne brevene til Bjørnstjerne Bjørnson, og så til Jonas Lie.


og så tenkte vi nå har vi liksom gitt ut Colletts brev til norske kjente forfattere men vi tenker vi ikke litt liksom gammeldags?


%eee det er jo Collett vi er interessert i, ikke nødvendigvis de godt ennå mer kjente eller for mange mer kjente forfatterne.


og så utga vi brevene til ektemannen Peter Jonas Collett %eee som da er fra attenførtién til femtién.


og så er det noen andre brev til han som hjalp henne med å utgi Amtmannens Døtre og på en måte var redaktøren Bernard Dunker, som var en høyesterettsadvokat og blant annet han som forsvarte Markus Trane omtrent samtidig med at Amtmannens Døtre kom ut.


og til andre pers£ offentlige personer da en universitetssekretær %eee ja %eee og flere %eee den typen men først og fremst liksom til den nærmeste kretsen i denne bolken.


men så vil det endre seg når vi begynner nå med neste bolk på seks attensekstitallet hvor det blir nye kontakter, nye bekjentskaper, nye venninner, for da endrer livet til Collett seg.


hun lever egentlig resten av livet altså fra attensekstitre og til hun dør som nomade på det europeiske kontinent med jevnlige eller årlige besøk i Christiania.


men når jeg da spurte deg %eee om du kunne finne ett brev som vi kunne bruke som utgangspunkt for å snakke og og så sa jeg jo i oppdraget at vi vil skal snakke liksom om Collett i samfunnet i Christiania koss\hvordan denne byen var, da valgte du det brevet som dukka opp på skjermen der.


%eee ja at da jeg tror det med sakte lesing sklei inn i publikum akkurat da.


%eee jeg ser her at hun forholder seg jo óg til margene på en %eee sparsommelig måte og skriver inn der òg ja %eee.


%eee og akkurat den passasjen som vi kommer tilbake til den er en av de jeg har brukt la£ jeg har jobbet da men kommentarene, det vil si å identifisere personene som omtales, finne ut når de ble født, når de døde og hvem de var.